Справа № 359/1062/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1045/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 2 15.08.2016

УХВАЛА
Іменем України
15 серпня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора Бориспільської місцевої прокуратури та обвинуваченого на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт. Частково задоволено цивільний позов та стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_8 - 4 348 грн. матеріальних збитків, 2000 грн. моральної шкоди та 550 грн. витрат на оплату послуг експерта, всього стягнуто 6 898 грн.,-

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку, ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 07 жовтня 2015 року о 10 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Опель Омега», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обігнавши автомобіль потерпілого, зупинився на проїжджій частині напроти будинку №171 по вул. Дзержинського в м. Бориспіль, унеможлививши рух останнього, та на ґрунті неприязного відношення до водія автомобіля «Рено Кенго», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - потерпілого ОСОБА_8 , яке виникло на підставі того, що на думку обвинуваченого безпосередньо перед цим невстановлений автомобіль «Рено Кенго» створив аварійну ситуацію його автомобілю біля будинку 14 по вул. Дзержинського в м. Бориспіль, і вважаючи, що за кермом вказаного невстановленого автомобіля був потерпілий, підійшов до автомобіля під керуванням потерпілого та через відчинене вікно лівих передніх дверцят вказаного автомобіля кулаком руки наніс не менше трьох ударів потерпілому ОСОБА_8 по голові та лівій руці, якою останній прикривав обличчя, внаслідок чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді забоїв м`яких тканин обох повік лівого ока, спинки носу, забійної рани спинки носу, забою м`яких тканин лівої кисті.

Крім того, обвинувачений умисно відламав ліве бокове дзеркало заднього виду автомобіля «Рено Кенго», реєстраційний номер НОМЕР_2 та пошкодив ним лобове скло зазначеного автомобіля.

Вироком ОСОБА_7 визнано за ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Не погоджуючись із таким рішенням прокурор та обвинувачений подали апеляційні карги.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення через м`якість та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання у виді 6 місяців арешту.

На думку прокурора, суд першої інстанції не врахував положення ст. 65 КК України, а саме, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, оскільки ОСОБА_7 вину в інкримінованому злочині не визнав та не розкаявся, а з метою уникнення кримінальної відповідальності, завідомо неправдиво повідомляв суду про порушення потерпілим ОСОБА_8 правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом та створення у зв`язку із цим аварійної ситуації.

Обвинувачений в апеляційній скарзі просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким призначити покарання у виді штрафу.

Обвинувачений свої вимоги обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. В порушення вимог ч. 3 ст. 411 КПК України, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші, зокрема, суд взяв за основу показання свідків потерпілого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а показання свідка обвинуваченого ОСОБА_11 / ОСОБА_12 відкинув, не давши оцінку протоколу огляду транспортного засобу обвинуваченого, де виявлено в підтвердження його показів та свідка ОСОБА_11 / ОСОБА_13 подряпину на лівому боковому дзеркалі заднього виду. Також, суд першої інстанції не звернув увагу на дані слідчого експерименту за участю автомобіля обвинуваченого, які підтвердили те, що дзеркала заднього виду розміщені на одному рівні від землі і могли зачепитись одне за одне при роз`їзді при зустрічному русі автомобілів, як він це пояснював.

Крім того, на думку обвинуваченого, призначене покарання за ступенем тяжкості є занадто суворим, оскільки в даному випадку може бути призначене покарання у виді штрафу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та прокурора в підтримку вимог своїх апеляційних скарг, думку потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до положення ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується доказами, зібраними у даному кримінальному провадженні, зокрема:

протоколом прийняття заяви потерпілого про вчинення ОСОБА_7 злочину;
протоколом огляду місця події з фото таблицями, за яким оглянуто асфальтовану ділянку, на якій знаходиться транспортний засіб «Рено Кенго», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з механічними пошкодженнями лобового скла та лівого бокового дзеркало заднього виду;
протоколом огляду місця події з фото таблицями, за яким оглянуто та виявлено транспортний засіб «Опель Омега», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з подряпиною на лівому боковому дзеркалі заднього виду;
протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицями за участю потерпілого в ході якого останній розказав та показав, підтвердивши на місці обставини, скоєного обвинуваченим, вищевказаного злочину за обставин, викладених у вироку;
висновками судово-медичного експерта №249, від 08.10.2015, від 26.01.2016, відповідно до яких у потерпілого мались тілесні ушкодження які спричинені тупим предметом, і могли виникнути за обставин, наведених у вироку та викладених в протоколі слідчого експерименту;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до яких потерпілий та свідок ОСОБА_10 впізнали обвинуваченого, як особу, яка нанесла потерпілому тілесні ушкодження та пошкодила автомобіль;
показаннями потерпілого ОСОБА_8 відповідно до яких, він 07.10.2015 їхав зі своїми знайомими за кермом власного автомобіля «Рено Кенго», свідок ОСОБА_10 сидів поряд, а позаду знаходився свідок ОСОБА_9 . Потім їх обігнав автомобіль «Опель Омега», який його підрізав та почав гальмувати до повної зупинки. Він також зупинився та опустив бокове скло, після чого з автомобіля «Опель Омега» вийшов обвинувачений, підійшов до вікна його автомобіля та, висловлюючись нецензурними словами, наніс йому кулаком не менше трьох ударів в обличчя після чого він на деякий час втратив свідомість та прийшовши до тями почав прикривати обличчя рукою. Потім обвинувачений відірвав на його автомобілі бокове дзеркало та кинув його на лобове скло, від чого останнє розбилось;
показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які підтвердили, що знаходились в автомобілі потерпілого та бачили як обвинувачений зупинив їх та через відчинене вікно наніс близько 4-5 ударів кулаком в обличчя потерпілого, від чого останній отримав тілесні ушкодження, а також відірвав бокове дзеркало та розбив лобове скло;
показаннями свідка ОСОБА_14 відповідно до яких вона перебувала в автомобілі обвинуваченого, під час руху автомобілів її чоловік вимушений був прийняти вправо, але відбулось зіткнення автомобілів боковим дзеркалами. Потім чоловік розвернувся та наздогнав автомобіль жовтого кольору, вони зупинились, обвинувачений підійшов до вікна потерпілого, просунув руку всередину салону автомобіля та вдарив потерпілого по обличчю. Все це вона бачила у дзеркало заднього виду, знаходячись в автомобілі «Опель»;
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неврахування обставин, за яких він наносив тілесні ушкодження, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Дослідивши указані докази, проаналізувавши їх, та давши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Колегія суддів звертає увагу на те, що указані докази не містять суперечностей та узгоджуються між собою у зв`язку із чим судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про можливість прийняття цих доказів.

Інші докази, на які послався суд у своєму вироку не викликають у колегії суддів сумніві щодо достовірності, належності та допустимості.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про неврахування судом одних показів та надання перевагу іншим, суперечить матеріалам провадження, оскільки суд першої інстанції дав належну правову оцінку всім показам, оцінивши їх як окремо так і у сукупності.
При обранні виду і міри покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, та наслідки, що настали.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора про невідповідність призначеного покарання ОСОБА_7 положенню ст. 65 КК України, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

На думку колегії суддів, призначене покарання ОСОБА_7 у виді громадських робіт відповідає принципу пропорційності обмеження прав людини та досягнення легітимної мети покарання, а також є достатнім та необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Будь-яких порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону судом першої інстанції, що мало б наслідки зміни чи скасуванню вироку - колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора без задоволення, а вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2016 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України.

Головуючий:

Судді: