Справа № 565/937/16-к
Провадження № 1-кп/565/47/16
У Х В А Л А
08 вересня 2016 року м.Вараш
Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:
- головуючого - судді ОСОБА_1 ,
- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
- прокурора - ОСОБА_3 ,
- обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ,
- представника потерпілого - ОСОБА_7 ,
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 вересня 2016 року вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив відмовити у затвердженні вказаних угод про примирення та здійснити судове провадження в загальному порядку.
Вказану думку представника потерпілого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення.
Обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що він заперечує проти затвердження угоди про примирення, оскільки не зрозумів її умов в частині строків відшкодування завданої майнової шкоди.
Здійснивши у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.314 і ч.7 ст.474 КПК України перевірку обвинувальних актів та угод про примирення на відповідність вимогам цього кодексу та/або закону, судом встановлено наступне.
З наведеного слідує, що вказані обвинувальні акти містять явні суперечності та неповноту обвинувачення.
З наданих матеріалів вказаних кримінальних проваджень судом з`ясовано, що в ході досудового розслідування була встановлена лише середня ринкова вартість, бувшого у використанні кабеля, марки ТПП 50х2х0,4 мм, в кількості 242 п.м., який був в експлуатації з 2006 року, в сумі 602 грн. 00 коп. без врахування ПДВ (висновок експертного заключення з оцінки рухомого майна, складений оцінювачем ТзОВ «Приватна агенція «Експертиза та оцінка +» ОСОБА_9 28 квітня 2016 року). Проте інші дані, надані ПАТ «Укртелеком», залишились поза увагою органу досудового розслідування. Зокрема, не враховано відомості потерпілого про факт пошкодження кабельної мережі №141806 (акт встановлення факту пошкодження ЛКС, складений СЛД №6 м.Кузнецовськ РЦТ №121 м.Сарни Рівненської філії ПАТ «Укртелеком» 21 березня 2016 року) та необхідність проведення відновлювальних робіт (дефектний акт №16, складений СЛД №6 м.Кузнецовськ РЦТ №121 м.Сарни Рівненської філії ПАТ «Укртелеком» 21 березня 2016 року). Окрім цього, з матеріалів кримінальних проваджень слідує, що під час досудового розслідування потерпілим було надано документи з відомостями даних бухгалтерського обліку про вартість викраденого кабеля ТПП 50х2х0,4 242 м. в сумі 7927,92 грн. (акт оцінки вартості викрадених, знищених або зловмисно пошкоджених лінійно-кабельних споруд (без відновлювальних робіт) №16, складений СЛД №6 м.Кузнецовськ РЦТ №121 м.Сарни Рівненської філії ПАТ «Укртелеком» 21 березня 2016 року, порівняльна відомість результатів інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів станом на 21 березня 2016 року, протокол СЛД №6 м.Кузнецовськ РЦТ №121 м.Сарни від 21 березня 2016 року, інвентаризаційний опис СЛД №6 м.Кузнецовськ РЦТ №121 м.Сарни Рівненської філії ПАТ «Укртелеком» від 21 березня 2016 року). Однак, органом досудового розслідування не взято до уваги зазначені документи потерпілої сторони і розмір майнової шкоди, завданої злочином, з врахуванням втрат, яких ПАТ «Укртелеком» зазнало у зв`язку з пошкодженням кабельної мережі, а також витрат, які потерпіла сторона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальних збитків), шляхом призначення і проведення відповідної експертизи не здійснено.
Наведені обставини в своїй сукупності свідчать про очевидну неповноту і суперечність між собою формулювань обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , суперечність даних про анкетні відомості обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_6 та особу потерпілого, невстановлення виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що в свою чергу вказує на невідповідність обвинувальних актів п.п.2, 3, 5, 7 ч.2 ст.291 КПК України.
Слідуючи ст.ст.84, 91, ч.1 ст.92 КПК України формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, в тому числі ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, характер та ступінь участі кожного із співучасників злочину), форму вини, мотив і мету його вчинення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір процесуальних витрат, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання. Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й чітко відображати всі елементи складу злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення. Відсутність в обвинувальному акті конкретного формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безумовно, порушує право особи на захист і як наслідок слугує підставою для скасування вироку суду.
Разом з цим суд врахував, що на теперішній час, як слідує з наданих обвинуваченими квитанцій і показань, зобов`язання щодо відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, які покладені цими угодами про примирення на підозрюваних, виконані обвинуваченим ОСОБА_4 не в строк, встановлений в угоді (4000 грн. сплачено ОСОБА_4 ПАТ «Укртелеком» не до 05 липня 2016 року, а пізніше останній платіж здійснено 01 вересня 2016 року), виконані обвинуваченим ОСОБА_5 не в повному обсязі та з прострочкою платежу (другий платіж вчинений ОСОБА_5 09 серпня 2016 року в сумі 400 грн., а не 05 серпня 2016 року в сумі 500 грн., третій платіж вчинений ОСОБА_5 05 вересня 2016 року в сумі 300 грн., а не в сумі 500 грн.), виконані обвинуваченим ОСОБА_6 не в повному обсязі та з прострочкою платежу (другий платіж станом на 05 вересня 2016 року в сумі 500 грн. ОСОБА_6 не здійснено).
Отже, зазначені зобов`язання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за угодами про примирення не співмірні із пред`явленим їм обвинуваченням згідно з обвинувальними актами.
Окрім цього, суд врахував, що факт невиконання обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 угод про примирення в частині взятих на себе зобов`язань щодо відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, встановлений станом на теперішній час, навіть іще до затвердження цих угод про примирення судом, та заперечення обвинуваченого ОСОБА_6 проти затвердження угоди про примирення вказують на наявність підстав для відмови в затверджені таких угод про примирення з огляду на наслідки, передбачені ст.476 КПК України (скасування вироку, яким затверджені угоди про примирення, направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угоди були ініційовані на стадії досудового розслідування, притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності за умисне невиконання угод за ст.389-1 КК України).
За таких обставин, угоди про примирення, укладені в даному кримінальному провадженні між публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі начальника відділу правового забезпечення Рівненської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» ОСОБА_7 і підозрюваними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 30 червня 2016 року та між публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі начальника відділу правового забезпечення Рівненської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» ОСОБА_7 і підозрюваним ОСОБА_6 22 липня 2016 року не можуть бути затверджені, оскільки порушують права обвинувачених та свідчать про очевидну неможливість виконання ними взятих на себе за угодами зобов`язань, враховуючи майновий стан обвинувачених і відсутність в них постійного місця роботи, регулярного заробітку чи іншого доходу.
При цьому суд врахував наступні положення п.п.16, 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод». Якщо після роз`яснення суті обвинувачення обвинувачений заперечує проти затвердження угоди, вона не може бути затверджена. У такому випадку суд постановляє ухвалу про відмову в затвердженні угоди та повертає матеріали прокурору для продовження досудового розслідування або призначає судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку (якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження). Після проведення зазначених дій головуючий, оголосивши текст угоди, згідно з частинами 4, 5 ст.474 КПК має з`ясувати в обвинуваченого, чи повністю він розуміє: 1) права, надані йому законом; 2) наслідки укладення та затвердження угод; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим (таке уточнення відсутнє в ч.5 цієї статті, із чого вбачається, що угода про примирення може укладатися щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких особа може лише частково визнавати вину або не визнавати її); 4) вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Негативна відповідь на будь-яке із поставлених запитань зобов`язує суд дати відповідні роз`яснення. Те саме стосується і потерпілого у разі з`ясування судом, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК. Якщо після такого роз`яснення обвинувачений чи потерпілий заперечуватиме проти затвердження угоди, її не може бути затверджено. Суд повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи зможе він реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, зокрема відшкодувати завдану ним внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкоду з огляду на її розмір та строк відшкодування, визначені в угоді про примирення, чи вчинити дії, перелік яких у ній зазначено, або ж виконати обов`язки щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, викладені в угоді про визнання винуватості. Якщо ж під час судового провадження суд встановить, що обвинувачений не в змозі виконати взяті на себе зобов`язання, він відповідно до п.5 ч.7 ст.474 КПК має відмовити в затвердженні угоди. За наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Згідно з ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Пунктами 1, 3 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
З наведених підстав, в затвердженні угод про примирення, укладених в даному об`єднаному кримінальному провадженні між публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі начальника відділу правового забезпечення Рівненської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» ОСОБА_7 і підозрюваними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 30 червня 2016 року та між публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі начальника відділу правового забезпечення Рівненської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» ОСОБА_7 і підозрюваним ОСОБА_6 22 липня 2016 року необхідно відмовити та повернути кримінальне провадження з обвинувальними актами прокурору для продовження досудового розслідування. При цьому суд прийняв до уваги, що неможливість призначення даного об`єднаного кримінального провадження до судового розгляду зумовлена невідповідністю обвинувальних актів вимогам п.п.2, 3, 5, 7 ч.2 ст.291 КПК України, необхідністю продовження досудового розслідування з метою встановлення обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, в тому числі способу вчинення кримінального правопорушення конкретних дій, характеру та ступеня участі кожного з співучасників, ступеня здійснення ними злочинного наміру, причин, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, в разі замаху на злочин, виду та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, необхідністю здійснення відкриття сторонами кримінального провадження одне одній отриманих додаткових матеріалів, а також тим, що вказані угоди про примирення були укладені не під час підготовчого провадження, а під час досудового розслідування (угоди про примирення укладені в день складення та затвердження обвинувальних актів).
Враховуючи викладені обставини, керуючись ст.ст.2, 84, 91, ч.1 ст.92, п.п.2, 3, 5, 7 ч.2 ст.291, п.п.1, 3 ч.3 ст.314, ст.471, п.п.1-3, 5 ч.7 ст.474, ст.ст.392-395 КПК України, суд, -
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_11 Горегляд