У Х В А Л А
26 вересня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду№1 заяву лікара-психіатра комунального закладу Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №4» ОСОБА_5 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :
Лікар-психіатр КЗ БМР «Білоцерківська міська лікарня №4» ОСОБА_5 15.09.2016 р. звернулась до суду із заявою про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 посилаючись на те, що він з 13.05.2003 р. перебуває на обліку як суспільно -небезпечний хворий в зв`язку з агресивними тенденціями по відношенню до рідних. Психічно захворів під час проходження служби в армії в 1972 році, був демобілізований по хворобі. З 1973 р. перебуває під диспансерним наглядом у лікаря-психіатра з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний перебіг, дефект в емроційно-вольовій сфері.

Заслухавши доводи лікаря-психіатра ОСОБА_5 , з`ясувавши думку прокурора, який вважає заяву обґрунтованою, оскільки не вжиття зазначених заходів може призвести до суспільно-небезпечних наслідків, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення заяви по таким підставам.

Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 27 лютого 2008 р. ОСОБА_6 було призначене амбулаторне примусове лікування у психіатра без його усвідомленої згоди терміном на 6 місяців, яке неодноразово продовжувалось, останній раз рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 29.03.2016 р. хворому продовжено надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку на 6 місяців. За даний період лікування хворий нерегулярно відвідував лікаря-психіатра, лікування приймав вибірково, критика до власного стану неповна, неодноразово був госпіталізований в стаціонарне відділення, останній раз з 09.09.2016 року в зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Оскільки ОСОБА_6 не дотримується психіатричного нагляду та лікування, критика до свого стану неповна, внаслідок чого він є схильним до суспільно-небезпечних дій у разі ненадання йому амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, слід продовжити ОСОБА_6 надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без його усвідомленої згоди терміном на 6 місяців.

Відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням свого стану у разі ненадання психіатричної допомоги.

Ч.4,5 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем -психіатром не рідше одного разу на місяць; у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку лікар психіатр надсилає до суду за місцем проживання особи відповідну заяву.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 27 лютого 2008 р. ОСОБА_6 було призначене амбулаторне примусове лікування у психіатра без його усвідомленої згоди терміном на 6 місяців. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 29.03.2016 р. хворому продовжено надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

З медичного висновку комісії лікарів-психіатрів Білоцерківського психонаркологічного територіального медичного об`єднання від 13.09.2016 р. та пояснень лікаря вбачається, що ОСОБА_6 страждає на тяжкий психічний розлад та характеризується схильністю до суспільно-небезпечних дій, а тому потребує продовження амбулаторного примусового лікування у лікаря-психіатра без його усвідомленої згоди терміном на 6 місяців.

Враховуючи медичний висновок про необхідність продовження примусового лікування ОСОБА_6 , відсутність з його боку критики до власного стану здоров`я, та схильність до суспільно-небезпечних діянь, суд вважає, що заява лікаря-психіатра підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.12 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст.ст. 419, 422 КПК України, ст.ст.94,95 КК України, ст. 514 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Заяву лікаря-психіатра комунального закладу Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №4» ОСОБА_5 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити надання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди в примусовому порядку, терміном на 6 (шість) місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1