Справа № 502/1022/15-к
УХВАЛА

16 листопада 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 .

Провівши в залі судових засідань в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області відкрите підготовче судове засідання, за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000677, від 05.08.2014 року, стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ст.366 ч.2,ст.364 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
31.10.2016 року суддя Кілійського районного суду Одеської області отримала для розгляду обвинувальний акт в кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000677, від 05.08.2014 року, стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ст.366 ч.2,ст.364 ч.2 КК України.

Ухвалою судді Кілійського районного суду, від 02 листопада 2016 року, вказане кримінальне провадження призначено в підготовче судове засідання на 16 листопада 2016 року.

Судом на обговорення учасників судового процесу було поставлено питання щодо можливості призначення судового розгляду по даному кримінальному провадженню відповідно до вимог ст.314 п.5 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що обвинувальний акт, складений 21.07.2016 року, та реєстр матеріалів досудового розслідування до нього, по кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, справа підсудна Кілійському районному суду Одеської області, справу треба розглядати у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, з викликом учасників кримінально провадження і прохав суд призначити справу до розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 , заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Захисником ОСОБА_4 , були зазначені наступні порушення КПК України щодо обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, які він виклав у письмовому клопотанні, від 15 листопада 2016 року.

Так, захисник вказав, що призначити судовий розгляд зазначеного кримінального провадження на підставі наданого суду обвинувального акту, від 21.07.2016 року,неможливо у зв`язку з його невідповідності діючому кримінально-процесуальному законодавству.

Згідно вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення.

При цьому, як вбачається із обвинувального акта у кримінальному провадженні, відносно підзахисного, зазначено, що він вчинив зловживання службовим становищем,що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам та службове підроблення,тобто складання та видачу завідомо неправдивих офіційних документів що спричинило тяжкі наслідки. Проте,у обвинувальному акті не зазначено час і місце вчинення кримінальних правопорушень,що суперечить вимогам ст.291 КПК України.

Після двох повернень обвинувального акту судом,в Ухвалах зазначались вищенаведені недоліки, однак вони так і не усунуті.

В обвинувальному акті не конкретизовано, яким із зазначених злочинів спричинені тяжкі наслідки,оскільки кваліфікація дій за різними статтями Кримінального Кодексу України є не припустимою. Також в обвинувальному акті, при кваліфікації дій за ст. 366 КК України не зазначено що видача завідомо неправдивих офіційних документів здійснювалася службовою особою, що є обов`язковою кваліфікаційною ознакою та входить до об`єму доказування.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого слідчим не визначені відповідно до тієї норми Закону в редакції якого їх необхідно кваліфікувати, враховуючи зміни,внесені до ст. 364,366 КК України.

В обвинуваченні зазначається,що неправдиві відомості до офіційних документів були внесені директором ТОВ «ТК ВЛІВ» ОСОБА_6 та старшим комірником ОСОБА_7 , при цьому жодним чином не зазначається про наявність попередньої змови ОСОБА_5 з цими особами.

Реєстр складено не в хронологічному порядку,що робить його не зрозумілим та таким,що не відповідає вимогам КПК. Не всі процесуальні рішення зазначені в реєстрі, а саме рішення про допуск захисника,постанова від 21.04.2015 року про задоволення клопотання, які відповідно до ст. 110 КПК України є процесуальними рішеннями, але не зрозуміло чому не були внесені до реєстру.

Частина відомостей реєстру не відповідає дійсності, а саме: в розділі 1 в п.п. 25-33 та в 2 розділі п.7 зазначено, що відкриття матеріалів провадження та обвинувальний акт складено 21.04.2015 року, при тому,що фактично ця процесуальна дія та процесуальне рішення були проведені 08.05.2015 року,що підтверджується відповідними розписками в яких зазначено дату проведення цих- дій. Крім того, в підтвердженні факту,що в матеріали кримінального провадження перебували в провадженні слідчого, є ухвала слідчого суді , від 30.04.2015 року, за скаргою на бездіяльність слідчого та те,що в матеріалах провадження під час ознайомлення знаходилася довідка Кілійської міської ради датована 06.05.2015 року.

Стаття 219 КПК України передбачає,що досудове розслідування повинне бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину та ч.2 цієї статті передбачає продовження строків досудового розслідування, що в цілому органом досудового слідства було грубо порушено та не вчинено.

Обвинувачений та його захисник вважають що обвинувальний акт та реєстр не відповідають вимогам ст.109, ст.291 КПК України та є документом, який прийнятий за межами процесуальних строків, що вказує на його некчемність та унеможливлює належне забезпечення процесуальних прав всіх учасників судового провадження, тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, вважає що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 , підлягає задоволенню, обвинувальний акт від 21.07.2016 року, з додатками у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000677, від 05.08.2014 року, стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ст.366 ч.2,ст.364 ч.2 КК України, підлягає поверненню прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК.

Згідно п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення Закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив,що у тексті пп.»а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу.

Так, згідно п.2 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого, але в обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 , як встановлено судом, відомості щодо сімейного стану зазначені не вірно, бо обвинувачений перебуває у шлюбі вже тривалий час, також не вірно зазначена адреса міста мешкання обвинуваченого, а саме: в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений мешкає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , а обвинувачений ОСОБА_5 мешкає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Формулювання обвинувачення повинне відповідати таким вимогам: у ньому мають бути викладені всі факти злочину і надана оцінка ролі обвинуваченого, але , в порушення вимог ст. 291 КПК України , прокурор, при формулюванні обвинувачення не розмежував діяння, відповідно до ст.ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України та не виклав правової кваліфікації кримінального правопорушення окремо за кожною статтею обвинувачення.

В обвинувальному акті не конкретизовано, яким із зазначених злочинів спричинені тяжкі наслідки державним інтересам, в чому саме вони полягають та не заявлено позов в інтересах держави, а у разі відсутності такого, необхідно зазначити яким чином відшкодована шкода спричинена інтересам держави.

В обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 викладені лише фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню, який додається до обвинувального акту, є не повним та не всі процесуальні дії вчиненні по кримінальному провадженню відображені.

Доводи захисту заслуговують на увагу щодо невідповідності обвинувального акту та реєстру матеріалів вимогам ст.291 , ст.109 КПК України.

Керуючись ст.ст.291,314,315 КПК України,суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 , задовольнити повністю.

Обвинувальний акт від 21.07.2016 року з додатками у кримінальному провадженні , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000677, від 05.08.2014 року, стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ст.366 ч.2,ст.364 ч.2 КК України - повернути прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1