Справа № 496/307/16-к
Провадження № 1-кп/496/86/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року Біляївський районний суд
Одеської області
В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 .

Законного представника обвинуваченого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Роздільна, Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта неповна середня, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт.Фрунзе, Слов`яносербського району, Луганської області, українця, громадянина України, різноробочого ПП «Фенікс-2007- охорона», зареєстрованого АДРЕСА_2 , проживає АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Вигода, Біляївського району, Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта неповна середня, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_4 , раніше судимого:

- 28.11.2013 Біляївським районним судом за ч.1, 2 ст. 185 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 16.09.2015 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виправній установі

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:
На початку травня 2015 року біля 23.00 год., неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , із корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, через паркан проникли на територію домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , звідки таємно викрили подрібнювач для зернових культур, вартістю 400 грн. та металеву хвіртку, вартістю 200 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 600 грн.. З місця скоєння злочину зникли, а викраденим розпорядились на свій розсуд..

22.05.2015 року біля 23.00 год. неповнолітній ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_12 , із корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, проникли на територію домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали якорь, вагою 380 кг, , спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 1 500 грн.. З місця скоєння злочину зникли, а викрадене майно в подальшому було вилучене та повернуто потерпілій.

В судовому засіданні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 суть зазначеного обвинувачення зрозуміли, визнали себе винними і висловили бажання давати показання.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що на початку травня 2015 року запропонував ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скоїти крадіжку металевих виробів. Вночі вони разом проникли на територію домоволодіння в АДРЕСА_5 та винесли звідти подрібнювач і металеву хвіртку. Це майно здали на пункт прийому металу, а виручені гроші поділили між собою.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_8 дав аналогічні пояснення, а також пояснив, що 22.05.2015 року разом з ОСОБА_9 скоїв крадіжку якоря у потерпілої ОСОБА_13 .. На момент здачі якоря на пункт прийому металу стало відомо, що це крадене майно і його не прийняли, а в подальшому якорь повернули потерілій.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 пояснив, що на початку травня 2015 року разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скоїли крадіжку подрібнювача та хвіртки у потерпілої ОСОБА_11 , а 22.05.2015 року він запропонував ОСОБА_8 скоїти крадіжку якоря з домоволодіння, яке належить ОСОБА_13 ..

У скоєному обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 щиро розкаялися.

Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилась, про причину неявки суд не повідомила, про день розгляду справи була повідомлена належним чином.

Потерпіла ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилась, але від неї надійшла заява про розгляд кримінального провадження за її відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_7 , неповнолітнього ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена і їх дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, а відносно ОСОБА_9 та неповнолітнього ОСОБА_8 ще й за кваліфікуючою ознакою - повторність.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених, обставини, які пом`якшують їх покарання, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим судом не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 характеризуються позитивно, щиро розкаялись в скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, а ОСОБА_8 та ОСОБА_7 скоїли злочин будучи неповнолітніми, що враховується судом як обставини, які пом`якшують їх покарання.

Вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.09.2015 року ОСОБА_9 був засуджений за ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі і на цей час відбуває покарання в кримінально-виконавчій установі, строк обчислюється з 11.06.2015 року. А тому при призначенні йому покарання необхідно виходити з положень ч.4 ст. 70 КК України оскільки після постановлення вказаного вироку було встановлено, що ОСОБА_9 винен в скоєнні інших злочинів в травні 2015 року. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_9 покарання пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що неповнолітньому ОСОБА_8 можливо призначити покарання із застосуванням ст.ст.75,104, 76 КК України, а до ОСОБА_7 також можливо застосувати положення ст.ст. 75,76 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, ст.ст. 75,104, 76 КК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнати винуватими у пред`явленому їм обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їм покарання кожному у вигляді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки;

Відповідно до ст.75 КК України засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити з випробувальним терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75,104 КК України засудженого неповнолітнього ОСОБА_8 від відбування покарання звільнити з випробувальним терміном на 2 (два) роки

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засуджених ОСОБА_7 та неповнолітнього ОСОБА_8 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.

ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з відбуттям покарання в кримінально-виправній установі.

Відповідно положень ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Роздільнянського райсуду Одеської області від 16.09.2015 року та остаточно до відбування визначити 5 років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виправній установі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 утримання під вартою залишити в силі. Утримувати під вартою ОСОБА_9 в Одеській установі виконання покарань до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання обчислювати з дня затримання з 11.06.2015 року.

Речові докази повернути за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1