печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчої дії,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчої дії, та відповідно просить постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 25.08.2016 року у кримінальному провадженні № 0000637 про відмову у задоволенні клопотання № 22-08- 16/ГПУ скасувати; зобов`язати компетентну особу органу досудового розслідування провести допит в якості свідка у кримінальному провадженні № 0000637, - ОСОБА_6 із обов`язковою участю адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Скарга підтримана адвокатом ОСОБА_3 під час її розгляду та обґрунтована наступним. 29 травня 2014 року, на думку органів досудового розслідування, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні за № 0000356 від 07.05.2014 року. В подальшому, а саме 12.06.2014 року, матеріали досудових розслідувань № 0000356 та № 0000266 об`єднані в одне провадження за № 0000266. 16.07.2014 року з кримінального провадження № 0000266 матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_4 були виділені в окреме провадження, якому було присвоєно № 0000637, досудове розслідування у якому здійснюється Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України.

22.08.2016 року адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , як захисники ОСОБА_4 звернулися до процесуального керуючого прокурора у кримінальному провадженні № 0000637 із клопотанням № 22-08-16/ГПУ про проведення слідчих дій з метою спростування абсурдної "підозри". У вказаному клопотанні адвокати просили провести допит в якості свідка у кримінальному провадженні № 0000637, - ОСОБА_6 із обов`язковою участю адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , та в обґрунтування необхідності проведення цієї слідчої дії зазначали: "В обґрунтування змісту "підозри" у документі від 29 травня 2014 року "Повідомлення про підозру" неодноразово вказується на, нібито, існування незаконних вказівок, на той час слідчому ГПУ, ОСОБА_6 зі сторони ОСОБА_4 . Зважаючи на вищезазначене у сторони захисту є нагальна необхідність поставити ряд запитань ОСОБА_6 , оскільки вважають , що свідчення цієї особи нададуть можливість встановити істину у справі та забезпечити реалізацію завдань кримінального провадження. "

Але, всупереч чинному кримінальному процесуальному законодавству України, прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 своєю постановою від 25.08.2016 року відмовив у задоволенні вказаного клопотання. Сторона захисту вважає постанову прокурора незаконною та необґрунтованою, оскільки в ній зазначено лише наступне: "Відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства прокурор та слідчий є стороною кримінального провадження з боку обвинувачення, діють в межах своєї компетенції та є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Проведення слідчих дій, у т.ч. допиту, відноситься до повноважень слідчого та прокурора, які, проводячи досудове розслідування, самостійно обирають тактику проведення тих чи інших слідчих (розшукових) дій.

На теперішній час досудове розслідування зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

За результатами розгляду скарги сторони захисту, 11.08.2016 Печерським районним судом м. Києва винесено ухвалу про відмову в її задоволенні та залишено чинною постанову слідчого про зупинення досудового розслідування від 24.06.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України слідчий, прокурор задовольняє клопотання сторони захисту за наявності відповідних підстав.

У вказаному клопотанні не зазначено, з яких саме підстав необхідно провести допит в якості свідка ОСОБА_6 , який раніше вже допитувався в рамках досудового розслідування даного кримінального провадження... "

При цьому сторона захисту вказує на положення ч. 3 ст. 93 КПК України "... Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. "

У своїй постанові прокурор ОСОБА_5 стверджує, що, нібито, у вказаному клопотанні не зазначено, з яких саме підстав необхідно провести допит в якості свідка ОСОБА_6 , який раніше вже допитувався в рамках досудового розслідування даного кримінального провадження. Але ж, наскільки відомо стороні захисту, допит в якості свідка ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні не проводився, а отже були всі підстави наполягати на проведенні цієї слідчої дії. Адже, у відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України "Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження." Вищенаведені твердження прокурора суперечать чинному кримінальному процесуальному законодавству України, зокрема ст. 220 КПК України, в якій зазначено: "Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав». Крім того, у відповідності до п. 9 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом. Оскаржувана постанова і є тим самим процесуальним рішенням у відповідності до ст. 110 КПК України. Але сам прокурор вказує на те, що досудове розслідування наразі зупинено, що унеможливлює прийняття будь-яких процесуальних рішень без відновлення досудового розслідування у відповідності до ст. 282 КПК України. Тобто, прокурор прийняв це оскаржуване "процесуальне рішення" (постанову) поза рамками досудового розслідування у порушення вимог чинного кримінального процесуального законодавства Україна та Конституції України! З урахуванням і цієї важливою обставини оскаржувана постанова прокурора ОСОБА_5 від 25.08.2016 року підлягає скасуванню.

Україна як незалежна держава, яка стрімко намагається дотримуватись Європейських принципів, Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1) визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції ще у 1997 році. У п. 31 Рішення Європейського суду з прав людини в справі "Волошин проти України " чітко зазначено: "Ключовим для концепції справедливого розгляду справи яку цивільному, так і кримінальному провадженні є те, щоб скаржник не був позбавлений можливості ефективно представляти свою справу в суді та мав змогу нарівні з протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін (див. рішення у справі «Стіл та Морріс проти Сполученого Королівства» , заява № 68416/01, п. 59, ЕСНR 2005-ІІ). Принцип рівності сторін вимагає «справедливого балансу між сторонами», і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом (див, рішення від 26 травня 2009 року у справі «Бацаніна проти Росії», заява № 3932/02. § 22)"

Прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином.

Вислухавши адвоката, дослідивши письмові матеріали , слід дійти наступного висновку.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 304 КПК України встановлено, що: «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: ...7). рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником чи законним представником».

Статтею 2 КПК України встановлено, що: "Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура».

Згідно ст. 7 КПК України, однією з загальних засад кримінального провадження, є змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів.

Крім того, згідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України: "Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень».

Також, відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статті 42, 45, 46, 93 КПК України наділяють сторону захисту правом збирати і подавати слідчому судді, суду докази.

Користуючись правом на збирання доказів, а саме частиною 3 статті 93 КПК України, стороною захисту було ініційовано перед прокурором проведення відповідної слідчої дії.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно ст. 282 КПК України зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Копія постанови про відновлення досудового розслідування надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Розглянувши клопотання сторони захисту в порядку ст. 220 КПК України прокурор не врахував положень ст. 282 КПК України, яка відповідно передбачає відновлення провадження у разі необхідності проведення іншої процесуальної дії.

Крім цього в порушення положень ст. 110 КПК України прокурор не переконливо мотивував своє рішення щодо відмови стороні захисту у проведення такої слідчої дії як допит свідка за участі сторони захисту, пославшись на вже існуючий допит свідка, не вказуючи коли саме такий допит відбувався .

З огляду на зазначене слід визнати те, що клопотання сторони захисту розглянуто з порушенням вимог ст.ст. 220,282 КПК України, а тому винесена постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7,9,22,42,45-46,91,93,220,282,303-307,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 25.08.2016р. у кримінальному провадженні №0000637 про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту від 22.08.2016р., -скасувати.

Зобов`язати компетентну особу органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000637 розглянути клопотання сторони захисту від 22.08.2016р., у відповідності до положень ст. ст. 220,282 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1