В И Р О К
іменем України
"14" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали у кримінальному провадженні №0009466 від 04.07.2016року по обвинуваченню: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українець, громадянин України, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одружений, раніше не судимий.
у вчиненні злочинів передбачених ст.118 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що 04.07.2016, приблизно о 02.00 год., у м. Києві, по бульвару Верховної Ради, біля будинку № 26-б, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті спонтанно виниклих неприязних відносин, розпочав конфлікт з ОСОБА_3 , зокрема підійшов до останнього та умисно заподіяв один удар пустою пляшкою в область голови, після чого заподіяв удар металевим шампуром в живіт, завдавши ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та колото-різаного поранення грудної клітини.

ОСОБА_3 , усвідомлюючи небезпеку для свого здоровя внаслідок вчинюваних відносно нього протиправних дій, з метою захисту власного здоровя від протиправних дій ОСОБА_5 , взяв металевий шампур та, не використавши інших можливостей самозахисту, усвідомлюючи протиправність, суспільно-небезпечний характер та наслідки своїх дій у вигляді настання смерті ОСОБА_5 та бажаючи настання таких наслідків, діючи з перевищенням меж необхідної оборони, умисно заподіяв удар в область життєво-важливого органу, тобто в грудну клітину, ОСОБА_5 , внаслідок чого заподіяв останньому тяжке тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням легеневої артерії, що спричинило смерть ОСОБА_5 на місці події, тобто заподіяв потерпілому тяжку шкоду, яка не відповідала небезпечності посягання та обстановці захисту.

Згідно Висновку експерта № 1531/2 від 04.07.2016, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_5 , 1978 року народження, виявлено наступні ушкодження:

а) проникаюче колоте поранення грудей з розташуванням рани на шкірі передньої поверхні грудної клітки зліва в 3-му міжребер`ї між пригрудинною та середньою ключичною лініями, відходженням від неї ранового канала у напрямку спереду дозаду, зверху до низу та зліва направо, який проникає в ліву плевральну порожнину, порожнину навколосерцевої сорочки;

б) по 4 (чотири) неправильної округлої форми дрібних садна у проекції краю правої ребрової дуги по середній пахвовій лінії, які розташовані на одній горизонтальній прямій лінії завдовжки 2,5 см, з приблизно однаковою відстанню між ними, на задній поверхні верхньої третини правого передпліччя, в підлопаткової ділянці справа, в лопатковій ділянці справа;

в) два дрібні неправильної округлої форми садна на передній поверхні грудної клітки зліва; чотири садна на обмеженій ділянці в лівій вилично-щічній ділянці;

г) точкова рана на тлі підшкірного темно-червоного кольору крововиливу у лівій ліктьовій ямці.

Виявлене проникаюче колоте поранення грудей з урахуванням судово-медичного криміналістичного дослідження, спричинене внаслідок дії колючого предмету типу шампура, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_5 настала від проникаючого колотого поранення грудей з ушкодженням легеневої артерії, що привело до внутрішньо грудної кровотечі з розвитком крововтрати..

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.118 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся в скоєному.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому злочині, ОСОБА_3 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_3 роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ст.118 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, працює неофіційно, дані, щодо стану здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (одружений, раніше не судимий), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого кримінальногоправопорушеня (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотиви і мету, способи, стадії вчинень, характери і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає, за необхідне, при наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного при призначенні покарання за 118 КК України,суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства і до обвинуваченого можливо застосування ст. 75КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов обвинуваченим відшкодовано.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 118 КК України та призначити покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи , періодично з"являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у виді особистого забов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
С у д д я :