Справа № 461/2400/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/103/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:
Головуючого: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5 ,
розглянула кримінальну справу № 461/2400/15-к про обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Розділ Миколаївського району Львівської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України,
з участю обвинуваченого: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7 ,
прокурора: ОСОБА_8
за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2015 року.
Цим вироком ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 149 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_6 зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , обраний ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.09.2015р., до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Накладений ухвалами Галицького районного суду м. Львова від 19.01.2015 року та 13.02.2015 року арешт на майно, яке перебуває у приватній власності ОСОБА_6 , а саме: будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1302 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 скасовано.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він спільно із невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_9 » у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці розробили спільний злочинний план щодо вербування осіб з використанням їх уразливого стану для подальшої сексуальної експлуатації.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, у відповідності до відведених ролей, ОСОБА_6 , 12.11.2014 року близько 15 год. поблизу пам`ятника Тарасу Шевченку на пр. Свободи у м. Львові, зустрівся із ОСОБА_10 , якого попросив відшукати йому 5-7 молодих дівчат для переправлення в Державу Ізраїль з метою подальшої сексуальної експлуатації. При цьому, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_10 про необхідність підшукування дівчат молодого віку, привабливої зовнішності, які опинилися в скрутних життєвих обставинах, зокрема розлучені, безробітні, малозабезпечені, без стійких соціальних зв`язків, тощо.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , 17.11.2014 року о 13:55 год. у ресторані «Маестро», що на вул. Лазневій, 3а у м.Львові, зустрівся із ОСОБА_10 , який з собою привів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та відрекомендував їх як осіб, які через свій уразливий стан попередньо погодились надавати сексуальні послуги за грошову винагороду в Державі Ізраїль. Під час зазначеної зустрічі ОСОБА_6 , дізнавшись, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 опинились у тяжких особистих та сімейних обставинах, викликаних внаслідок залишення постійного місця проживання через проведення антитерористичної операції на Сході України, відсутності постійного місця проживання, постійного джерела доходів, перебування у скрутному матеріальному становищі, а також наявність на утриманні у ОСОБА_11 двох малолітніх дітей, використовуючи уразливий стан дівчат, розпочав дії, спрямовані на вербування людей з метою їх сексуальної експлуатації, а саме переконувати останніх, що вони зможуть заробляти в Державі Ізраїль значні суми грошових коштів (50 доларів США за одну годину надання сексуальних послуг). Також ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що у разі якщо вони погодяться надавати сексуальні послуги в Державі Ізраїль то він, спільно із невстановленими особами, профінансують їхній переліт в Державу Ізраїль, проживання там та забезпечення охорони при наданні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 сексуальних послуг. Викликавши у ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 уявлення про вигідність і правдивість такої пропозиції та враховуючи їхній уразливий стан, вони надали згоду на пропозицію ОСОБА_6 . Однак, у ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не було документів для виїзду за кордон, що в свою чергу, стало підставою для ОСОБА_6 продовжити пошуки людей для їх подальшої сексуальної експлуатації.
З метою доведення спільного з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_9 » злочинного умислу на вербування осіб з використанням їх уразливого стану для подальшої сексуальної експлуатації до кінця та розуміючи можливість перевезення в Державу Ізраїль лише ОСОБА_11 , ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_10 підшукати інших молодих дівчат, згідно попередньо зазначених ним критеріїв.
Як наслідок, цього ж дня, а саме 17.11.2014 року о 20 год. 15 хв. в приміщенні піцерії «Нью-Йорк» на вул. Братів Тершаківців, 3 в м. Львові ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_14 , який у свою чергу, у відповідності до замовлення ОСОБА_6 з собою привів ОСОБА_15 та відрекомендував її як особу, яка попередньо погодилась надавати сексуальні послуги за грошову винагороду в Державі Ізраїль. Під час зазначеної зустрічі ОСОБА_6 , дізнавшись, що ОСОБА_15 опинилась у тяжких особистих та сімейних обставинах, викликаних відсутністю постійного місця проживання, постійного джерела доходів, перебування у скрутному матеріальному становищі, використовуючи уразливий стан ОСОБА_15 , переконував останню, що вона зможе заробляти в Державі Ізраїль значні суми грошових коштів (50 доларів США за одну годину надання сексуальних послуг). Також ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_15 що він, спільно із невстановленими особами профінансують її переліт в Державу Ізраїль, проживання там та забезпечення охорони при наданні нею сексуальних послуг. Викликавши у ОСОБА_15 уявлення про вигідність і правдивість такої пропозиції та з врахуванням її уразливого стану, остання надала згоду на пропозицію ОСОБА_6 .
В такий спосіб ОСОБА_6 реалізуючи спільний із невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_9 » злочинний умисел на вербування осіб з використанням їх уразливого стану, завербував ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 для їх подальшої сексуальної експлуатації.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_6 та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 149 КК України у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд порушив вимоги ст. 414 КПК України, а саме призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості. Також покликається на те, що рішення суду про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням належним чином не мотивоване, у вироку не наведено обставин, яким суд обгрунтував можливість застосування до ОСОБА_6 ст. 75 КК України. Також судом не враховано ступінь тяжкості, суспільну небезпеку та конкретні обставини вчиненого ОСОБА_6 правопорушення. Окрім того, визнання ОСОБА_6 своєї вини було висловлено формально, що свідчить не про його розкаяння за вчинене, а намагання пом`якшити свою відповідальність.
В запереченні на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_6 покликається на законність та обґрунтованість вироку суду. Заперечуючи доводи прокурора, покликається на те, що при обранні покарання суд врахував тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, є почесним донором та інвалідом ІІІ групи, щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин. Зазначає, що його діями не було спричинено жодної шкоди потерпілим. Він має дітей та четверо внуків. Наведені обставини, на його думку, свідчать про правильність застосування судом положень ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про законність і обгрунтованість вироку суду, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, зібраним доказам є обгрунтованим і в апеляційній скарзі не оспорюється, як і питання кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 149 ч.2 КК України.

Відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції досліджувались докази лише в обсязі допиту самого обвинуваченого, оскільки фактичні обставини справи учасниками провадження не оспорювались.

Щодо апеляційної скарги прокурора, в якій він ставить питання про скасування вироку суду у зв`язку із невідповідністю призначеного ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, безпідставного звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням то колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, виходячи з наступного.
Покликаючись на невідповідність закону призначеного ОСОБА_6 покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, прокурор в апеляційній скарзі ставить питання про призначення ОСОБА_6 покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Разом із тим, при обранні ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, є інвалідом ІІІ групи, має звання «Почесний донор України», обґрунтовано визнав пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття, врахував відсутність обтяжуючих покарання обставин. А тому, призначене обвинуваченому основне покарання у вигляді позбавлення волі, мінімальне згідно санкції статті, за якою кваліфіковано злочин відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

З врахуванням наведених вище обставин, призначивши обвинуваченому основне покарання у вигляді позбавлення волі, суд обгрунтовано прийшов до висновку про можливість застосування положень ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_6 від його відбування з випробуванням, в умовах постійного контролю за його поведінкою на протязі встановленого судом іспитового строку.

З таким висновком погоджується і колегія суддів. Враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, приймаючи до уваги встановлені судом першої інстанції обставини справи, в тому числі, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючої покарання обставини щирого каяття, що свідчить про критичне відношення обвинуваченого до скоєного, дані про особу ОСОБА_6 , його позитивну характеристику, незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, який є інвалідом ІІІ групи /інвалідність підтверджена 08.12.2015 року/, йому присвоєно звання «Почесний донор України», на даний час не працює та має право на пенсійне забезпечення за віком /довідка № 14642 від 23.11.2015р./, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, - колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про відсутність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому, підстав до задоволення апеляційної скарги прокурора та ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції - немає.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді: