ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2016 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 12 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження №1-кп/243/656/2016 (№0001319) за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сочі Краснодарського краю РФ, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, неповнолітніх дітей не має, не працюючого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , ІНПП: НОМЕР_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 311 КК України за наступних обставин:

12.05.2016р., приблизно о 18 год. 50 хв. ОСОБА_5 , знаходячись поблизу кафе «Центральне», яке розташоване по вул. Банківська (колишня назва вул. Юних Комунарів), буд. 76 м. Слов`янськ, умисно, незаконно, з метою подальшого збуту придбав за 1900 грн. у невстановленої особи таблетки білого кольору, які знаходилися в десяти конвалютах з написом «Аcatal» в кількості 120 штук, що є прекурсором, та попрямував уздовж вул. Банківська м. Слов`янська до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим став умисно, незаконно, з метою подальшого збуту зберігати при собі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю псевдоефедрин.

12.05.2016р., в період часу з 20 год. 10 хв. по 20 год. 35 хв. при проведенні огляду особистих речей ОСОБА_5 навпроти будинку АДРЕСА_3 , співробітниками поліції було виявлено та вилучено таблетки «Аcatal» у кількості 120 штук, які містять прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю псевдоефедрин, маса якого складає 5,9040г., який ОСОБА_5 умисно, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту.

Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України визнав повністю, суду пояснив наступне:

12.05.2016р. приблизно о 18 год. 50 хв., він знаходячись поблизу кафе «Центральне» у малознайомої особи на ім`я ОСОБА_6 з метою подальшого перепродажу придбав таблетки білого кольору, які знаходилися в десяти конвалютах з написом «Аcatal» в кількості 120 штук та пішов в напрямки свого місяця мешкання, але через деякий час на вул. Торська був затриманий працівниками поліції, які виявили у нього ці таблетки. При купівлі таблеток він знав, що таблетки містять прекурсори, у зв`язку із інвалідністю ІІІ групи він не може працевлаштуватися, так, як хвороба вплинула на його координацію руху, до 2015р. у нього була ІІ група інвалідності. У нього не вистачає грошей на прожиття і він вирішив заробити гроші продажем прекурсорів. У нього не було покупців, він планував продавати прекурсори будь-кому з бажаючих. Раніше він нікому прекурсори не продавав. Зараз він щиро кається у вчиненому, більше такого не вчинить, припинив вживати наркотики. Просить суд суворо його не карати, згоден сплатити витрати з проведеної експертизи.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визначив об`єм обсягу доказів, обмежившись допитом підозрюваного ОСОБА_5 , який в суді не оспорював фактичних обставин справи та його показання не суперечать фактичним обставинам справи, та дослідженням в судовому засіданні письмових доказів по справі.

Крім визнання вини підозрюваним своєї вини у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України, вина підозрюваного ОСОБА_5 в скоєнні цього кримінального правопорушення підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

?витягом з кримінального провадження № 0001319, з якого слідує, що 12.05.2016р. до ЄРДР внесені відомості про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а 09.09.2016р. дії ОСОБА_5 перекваліфіковано за ст. 311 ч. 2 КК України;

?протоколом огляду місця події від 12.05.2016р., з якого слідує, що 12.05.2016р. працівниками поліції поблизу будинку № 39А по вул. Торська м. Слов`янська під час огляду ОСОБА_5 було виявлено та вилучено таблетки у десяти конвалютах з написом «Аcatal» у кількості 120 штук;

?висновком експерта № 1/8/6/1690 від 27.07.2016 року, з якого слідує, що виявлені під час обшуку у ОСОБА_5 12.05.2016р. таблетки у десяти конвалютах з написом «Аcatal» 120 штук, містять прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю псевдоефедрин, маса псевдоефедрину складає 5,9040г. Під час проведення експертизи 0,1110г. псевдо ефедрину було використано. Вартість експертизи склала 1058,48 грн.;

?псевдоефедрин масою 5,9040г. визнано речовим доказом, залишок пседоефедрину після проведення експертизи передано до камери схову Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 251 від 27.08.2016р.;

?протоколом проведення слідчого експерименту від 09.09.2016р., згідно до якого ОСОБА_5 на місці подій показав де та за яких обставин від придбав прекурсори та де та за яких обставин його було затримано працівниками поліції.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, вину підозрюваного повністю доведено, а вчинене підозрюваним ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 311 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання прекурсорів у великих розмірах з метою збуту.

При цьому в судовому засіданні не було встановлено та доведено прокурором те, що ОСОБА_5 є особою, яка періодично вживає психотропні речовини та достовірно знає про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, а так само його знання про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, більш того, з медичної довідки КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» слідує, що ОСОБА_5 перебував на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з лютого 1998 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Сидром залежності. Знятий з обліку у квітні 2012р. у зв`язку з ремісією». Зазначена довідка є свідченням того, що з квітня 2012р. фактів вживання ОСОБА_5 наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів не виявлено. З висновку судово-психіатричної експертизи № 946 від 09.09.2016р. слідує, що ОСОБА_5 у 2002р. пройшов стаціонарне лікування від наркотичної залежності та приймання наркотиків припинив. Таким чином, в судовому засіданні не було доведено факту вживання ОСОБА_5 психотропних речовин та наявність у нього інформації про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України станом на 2016 рік, за умови, що наявність або відсутність у нього таких знань в розумінні ч. 2 ст. 68 Конституції України ніяким чином не впливає на відповідальність ОСОБА_7 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України.
Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, щиросердно розкаявся, офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, є інвалідом ІІІ групи, на обліку у лікарів-психіатрів не перебуває, перебував на диспансерному обліку у лікарів-наркологів з лютого 1998 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності, знятий з обліку у квітні 2012 року у зв`язку з ремісією».

З акту амбулаторної комплексної судово-психіатричної експертизи № 946 від 09.09.2016р. (складеного російською мовою) слідує, що ОСОБА_7 «является психически здоровым. В момент совершения инкриминируемого правонарушения мог осознавать свои действия и руководить ими, не находился во временно болезненном расстройстве психической деятельности, лишающем его способности осознавать свои действия и руководить ими. В настоящее время ОСОБА_8 может осознавать свои действия и руководить ими. В применении принудительных мер медицинского характера не нуждается. Угрозы для здоровья других лиц не представляет, социально опасным не является».
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність у нього інвалідності, а обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України немає.

Суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, призначаючи покарання ОСОБА_5 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин що обтяжують покарання, та вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому покарання у виді позбавлення волі, в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією інкримінованої йому статті КК України, а виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, з випробуванням.

Приймаючи рішення про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_5 без ізоляції його від суспільства суд враховує не тільки усе вищевикладене та особу винного, а й обставини справи: ОСОБА_5 співпрацював із досудовим слідством, увесь час досудового розслідування та судового слідства давав правдиві показання за пред`явленою йому підозрою за умови того, що інші докази, окрім його визнання у придбанні прекурсорів саме з метою збуту відсутні; ОСОБА_5 є інвалідом ІІІ групи з медичним висновком, викладеним російською мовою: «Не рекомендован тяжелый физический труд с длительным пребыванием на ногах, на высоте, с безопасностью движения. Нуждается в санаторно-курортном лечении», наступний черговий переогляд 21.05.2017р.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Оцінювати, наскільки виправданим є подальше тримання обвинуваченого під вартою, в кожній справі потрібно з огляду на конкретні обставини. У тій чи тій справі безперервне тримання під вартою можна виправдати лише в разі, якщо існують конкретні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, попри презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, викладений у статті 5 Конвенції. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.

Згідно викладеного, також враховуючи вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України стосовно того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд призначаючи ОСОБА_5 покарання, приходить до обґрунтованій впевненості про те, що в даному конкретному випадку призначення ОСОБА_5 покарання з випробуванням буде достатньо для його перевиховання та виправлення, а призначення реального покарання за усіх викладених обставин буде для нього не покаранням за вчинене кримінальне правопорушення, а тільки карою.
Речові докази: залишок пседоефедрина, який після проведення експертизи передано до камери схову Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 251 від 27.08.2016р. за набуттям вироком чинності - знищити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Вирішуючи питання про стягнення з засудженого судових витрат за проведення експертизи суд приходить до висновку про необхідність стягнення вартості проведеної експертизи із засудженого ОСОБА_5 користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (ДВОХ) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням строком на 2 (ДВА) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, поклавши на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний засіб ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази: залишок пседоефедрина, який після проведення експертизи передано до камери схову Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 251 від 27.08.2016р. - знищити.

Стягнути із засудженого ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної по справі експертизи наркотичних засобів в сумі 1058 грн. 48 коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1