АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження №639/1733/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2230/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 липня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луганськ, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, неодружений, маючий на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1. 17.07.2009 року Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, 08.06.2011 року звільнений умовно-достроково на невідбуту частину строку 10 місяців 08 днів;

2. 17.08.2012 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 12.11.2015 року звільнений за відбуттям строку покарання;

3. 11.03.2016 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі,-

засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного за вказаним вироком покарання, частково приєднано невідбута частина покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.03.2016 року та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_8 обрано у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_8 обчислено з моменту його фактичного затримання, тобто з 10.01.2016 року

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у період часу з 10.01.2016 року по 11.04.2016 року включно, а також з 14.04.2016 року по 14.07.2016 року включно, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи на загальну суму 922,50грн.

Як встановив суд, 08.12.2015 року приблизно о 01 годині ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки акумуляторної батареї з будь-якого автомобіля, цілеспрямовано прибув до будинку №1 по пров. Л.Чайкіної м. Харкова, маючи при собі проволоку. Саме в той час він помітив біля вказаного будинку припаркований автомобіль моделі ВАЗ-21013, д.р.н. НОМЕР_1 , який належить раніше йому не знайомому ОСОБА_9 і в нього виник злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном, а саме: акумуляторною батареєю, яка знаходилась в автомобілі.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи в якості знаряддя злочину наявну у нього проволоку, відкрив нею капот автомобіля ВАЗ-21013, д.р.н. НОМЕР_1 і, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно заволодів акумуляторною батареєю «Еко Стар 60 Ah», яку дістав з-під капоту.
Після цього ОСОБА_8 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті вчиненого протиправного діяння ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 1157 грн. 30 коп., що підтверджено висновком судово-автотоварознавчої експертизи №607 від 19.01.2016 року.
Надалі, 08.12.2015 року приблизно о 03 годині ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки акумуляторної батареї з будь-якого автомобіля, знову цілеспрямовано прибув до будинку АДРЕСА_2 , маючи при собі проволоку. Саме в той час він помітив біля вказаного будинку припаркований автомобіль моделі ВАЗ-21013, д.р.н. НОМЕР_2 , який належить раніше йому не знайомому ОСОБА_10 , і в нього виник злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном, а саме: акумуляторною батареєю, яка знаходилась в автомобілі.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , відчуваючи безкарність за раніше вчинену крадіжку акумуляторної батареї, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи в якості знаряддя злочину наявну у нього проволоку, відкрив нею капот автомобіля ВАЗ-21013, д.р.н. НОМЕР_2 і, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно заволодів акумуляторною батареєю «Ista 60 А1-6СТ», яку дістав з-під капоту.
Після цього ОСОБА_8 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд.
В результаті вчиненого протиправного діяння ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 189 грн. 60 коп., що підтверджено висновком судово-автотоварознавчої експертизи №609 від 27.01.2016 року.
Крім того, 24.12.2015 року приблизно о 02 годині ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки акумуляторної батареї з будь-якого автомобіля, знову цілеспрямовано прибув до будинку АДРЕСА_3 , маючи при собі проволоку. Саме в той час він помітив біля вказаного будинку припаркований автомобіль моделі ВАЗ-2104, д.р.н. НОМЕР_3 , який належить раніше йому не знайомому ОСОБА_11 , і в нього виник злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном, а саме: акумуляторною батареєю, яка знаходилась в автомобілі.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , відчуваючи безкарність за раніше вчинені крадіжки акумуляторних батарей, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, використовуючи в якості знаряддя злочину наявну у нього проволоку, відкрив нею капот автомобіля ВАЗ-2104, д.р.н. НОМЕР_3 і, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, заволодів акумуляторною батареєю «Zenit 60 Ah», яку дістав з-під капоту.
Після цього ОСОБА_8 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті вчиненого протиправного діяння ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_11 , матеріальної шкоди на суму 1150 грн., що підтверджено висновком судово-автотоварознавчої експертизи №608 від 27.01.2016 року.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду першої інстанції змінити, пом`якшити йому покарання, посилаючись на те, що він щиро покаявся, а також той факт, що в нього є малолітня дитина та він був єдиним годувальником в сім`ї.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 і його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав обставини вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і за згодою його та всіх учасників судового засідання, суд першої інстанції у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України не досліджував докази щодо цих обставин, а тому вирок в частині фактичних обставин справи, правильності кваліфікації дій обвинуваченого не перевіряється.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, та згідно ст.65 КК України враховано й дані, що характеризують особу ОСОБА_8 , який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до арешту неофіційно працював оператором ПАТ «ХМБЗ «Світло Шахтаря», має постійне місце проживання, а також враховано і обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 щире каяття у скоєному злочині, на що в своїй апеляційній скарзі вказує обвинувачений.

З урахуванням цих обставин суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Доводи обвинуваченого про те, що суд першої інстанції не врахував, що він є єдиним годувальником в сім`ї, то в матеріалах кримінального провадження такі данні відсутні.

Колегія суддів, вважає, що покарання відповідає тяжкості скоєного та даним про особу обвинуваченого.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначені покарання, дотримався вимог кримінального закону, врахував всі передбачені ним обставини у їх сукупності і підстав для призначення більш м`якого покарання, за доводами апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 14 липня 2016 року по день набрання вироком законної сили, на підставі ч.5 ст.72 КК України із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 липня 2016 року щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 14 липня 2016 року по 17 листопада 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а обвинуваченим ОСОБА_8 у той же самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді: