Провадження № 11-кп/779/368/2016
Категорія ст. 286 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004012 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Івано Франківського міського суду Івано Франківської області від 07 червня 2016 року, згідно якого

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Завалів Бережанського району Тернопільської області, проживає АДРЕСА_1

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_9

в с т а н о в и л а :
Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що цілком погоджується із висновками суду першої інстанції щодо правильності кваліфікації його дій та призначеного покарання у частині стягнення штрафу, однак вважає, що суд не у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, його ставлення до вчиненого, його особу та обставини, які пом`якшують покарання, призначивши покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік, яке є альтернативним. Просить вирок Івано Франківського міського суду Івано Франківської області від 07 червня 2016 року змінити в частині призначеного покарання, а саме позбавлення його права керувати транспортними засобами на строк один рік у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість.

За вироком суду ОСОБА_6 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимого, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_6 в користь держави 798 (сімсот дев`яносто вісім) грн. 30 коп. за проведення інженерно транспортних експертиз.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_10 - 34058 грн. 74 коп. спричиненої злочином матеріальної шкоди, 8000 грн. моральної шкоди, а всього разом 42058 грн. 74 коп.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження за наступних обставин:

28 вересня 2015 року близько 12-20 год. обвинувачений ОСОБА_6 , керуючи рейсовим автобусом марки «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1 , маршруту № 10 рухався проїзною частиною дороги вул. Січових Стрільців в напрямку перехрестя вулиць Січових Стрільців Є. Коновальця в м. Івано-Франківську. Під`їжджаючи до вказаного перехрестя, обвинувачений ОСОБА_6 розпочав здійснювати маневр поворот ліворуч на вул. Є. Коновальця. В цей час, на пішохідному переході, який знаходиться навпроти будинку № 2 по вул. Є. Коновальця розпочала перетинати проїзну частину дороги ОСОБА_10 , яка рухалась з ліва на право відносно напрямку руху автобуса. Водій ОСОБА_6 , не надав перевагу в русі пішоходу, проявив неуважність, маючи об`єктивну можливість бачити, що через пішохідний перехід рухається пішохід ОСОБА_10 продовжив рух не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, в наслідок чого вчинив наїзд на ОСОБА_10 . При цьому, обвинувачений ОСОБА_6 порушив наступні вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п.1.7., відповідно до якого, водії, зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності; п.2.3 (б), який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі; п.16.2., згідно якого, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку; п.18.1., який вказує, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Внаслідок порушення обвинуваченим ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої потерпілий ОСОБА_10 згідно висновку судово-медичної експертизи № 814 від 21.11.2015 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шийки лівої стегнової кістки, що викликало необхідність проведення операції ендопротезування кульшового суглоба; закритого перелому шийки лівої плечової кістки із зміщенням уламків, які утворилися від дії тупих твердих предметів, можуть відповідати терміну, вказаному у постанові, і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечним для життя в момент спричинення.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу просили її задовольнити, а вирок суду змінити в частині призначеного покарання, а саме позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік;

- прокурор, заперечив з приводу поданої апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін;

- представник потерпілої ОСОБА_9 підтримала подану апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду слід змінити враховуючи положення ст. 408 КПК України, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, чого суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглянуто в порядку ст.349 ч.3 КК України, де судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і його висновок про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України ґрунтується на належно зібраних і досліджених по кримінальному провадженні достовірних доказах, яким дано правильну юридичну оцінку.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений оспорює призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, вважаючи його несправедливим через суворість.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст.65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання і не мотивував призначення додаткового покарання, позбавлення права керувати транспортними засобами при тому, що санкція статті 286 ч.1 КК України в частині додаткового покарання є альтернативною.

Колегія суддів вважає, що недостатньо враховані судом першої інстанції пом`якшуючі обставини, зокрема позитивні характеристики з місця роботи та проживання обвинуваченого, те що він з моменту вчинення ДТП надавав потерпілій необхідну допомогу для її лікування , проявляючи тим самим небайдужість до потерпілої.

Також на думку колегії суддів слід врахувати, що обвинувачений пропрацював водієм 28 років, і цей вид діяльності є його основною роботою, яка приносить сім`ї засоби для проживання, оскільки дружина як встановлено під час апеляційного розгляду обвинуваченого не працює.

За наведених обставин, апеляційна скарга обвинуваченого є підставною і призначене покарання обвинуваченому без позбавлення права керувати транспортними засобами, враховуючи його особу, буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а також справедливим.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити .

Вирок Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку призначене ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Вважати, що ОСОБА_6 призначено покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: