Дата документу Справа № 331/4785/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/4785/16-к Слідчий суддя 1 інстанції
№ провадження 11сс/778/416/16 ОСОБА_1
Категорія ст. 199 Доповідач в 2 інстанції
КПК України ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2016 року про продовження строку тримання під вартою до чотирьох місяців, а саме до 05 серпня 2016 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 24.09.2012 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 303 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, за наступних обставин.

Як зазначено в оскаржуваній ухвалі, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0001211, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2015 року, відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

В клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, за наступних обставин.

На початку грудня 2012 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи студенткою СПТУ № 38, яке знаходиться в м. Запоріжжі, внаслідок складного матеріального становища була вимушена знайти собі роботу. Так, 08.12.2012р.,виходячи з гуртожитку, де вона мешкала, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 звернула увагу на оголошення, в якому йшлось про надання роботи з великим заробітком. ОСОБА_9 зацікавило зазначене оголошення і того ж дня вона домовилась по телефону, який було зазначено у оголошенні, про зустріч з невідомим чоловіком, який знаходився за адресою: АДРЕСА_3 . 08.12.2012р., ОСОБА_9 прийшла за вищезазначеною адресою де її зустріли ОСОБА_7 та невстановлений у ході досудового розслідування чоловік, матеріали відносно якого перебувають в окремому провадженні. У ході бесіди ОСОБА_9 з невідомим чоловіком, останній запропонував їй надавати послуги еротичного масажу за грошову винагороду, на що остання погодилась і з того часу почала мешкати за адресою: АДРЕСА_3 , надаючи при цьому послуги еротичного масажу. З 08.12.2012р. по 19.12.2012р. до ОСОБА_9 за вищезазначеною адресою приходила її знайома ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 . 19.12.2012р., коли до ОСОБА_9 знову прийшла її знайома ОСОБА_10 , у ОСОБА_9 виник конфлікт з невстановленою особою, у результаті якого останній відібрав мобільні телефони у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , після чого наказав своєму знайомому ОСОБА_7 стежити за ними та з будинку без нагляду не випускати. Також, вхідні двері в зазначеному будинку були зачинені на замок, а ключ від них мав тільки ОСОБА_7 . Так, з 19.12.2012р., ОСОБА_9 разом з неповнолітньою на той час ОСОБА_10 були незаконно позбавлені волі ОСОБА_7 та невстановленою у ході досудового розслідування особою. 28.01.2013р. ОСОБА_9 вдалось відволікти ОСОБА_7 , і в той же час ОСОБА_10 вдалося знайти мобільний телефон, з якого вона надіслала смс-повідомлення з проханням про допомогу своїй знайомій, зазначивши в смс-повідомленні адресу, де вони перебувають. Того ж дня, а саме 28.01.2013р., ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були звільнені співробітниками міліції.

07 березня 2013 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 149,ч. 3 ст. 303 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2016 р. обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення недоліків та підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці. Строки тримання під вартою ОСОБА_7 спливають 18 липня 2016 року.

04.07.2016 року підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику вручено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку запобіжного заходу.

11 липня 2016 року прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді з клопотанням, про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2016 року клопотання прокурора задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 05 серпня 2016 року.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та необґрунтовану та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому вказує, що знаходиться під вартою 17 місяців, 08.07.2015 р. одружився, до взяття під варту мав постійне місце роботи, що свідчить про стійкі соціальні зв`язки. Зазначає, що по справі відсутні докази його злочинної діяльності, крім того, слідчим суддею в порушення ч. 3 ст. 183 КПК України не визначено розмір застави.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що наразі сплив граничний термін застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 тримається під вартою майже 17 місяців; прокурором не доведена обґрунтованість підозри; ризики, зазначені в клопотанні, є надуманими та необґрунтованими. Крім того, вказує, що проведення додаткових слідчих дій на даному етапі кримінального провадження є неможливим, усі докази, добуті під час таких дій є неприпустимими у відповідності до ст. 86-87 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора щодо законності ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, вказавши крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання органів досудового слідства слідчий суддя виконав вимоги ст.ст. 193, 199 КПК України та дослідив надані матеріали провадження стосовно законності та обґрунтованості подальшого тримання підозрюваного під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2015 року відносно підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном шістдесят днів. При цьому слідчий суддя встановив, що наявні ризики, передбачені п.п 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,а саме: переховуватися від органів досудового розслідування і суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого свідка, іншого підозрюваного тощо; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_7 підозрюється (а.с. 9-12).

09 квітня 2015 року слідчий суддя Жовтневого районного осуду м. Запоріжжя, встановивши, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків, продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_7 до трьох місяців, а саме до 20.05.2015р. (а.с. 17-18).

10 квітня 2015 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, затверджений прокурором прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя ОСОБА_11 та скерований до суду (а.с. 33-36).

Під час судового розгляду кримінального провадження судом першої інстанції та апеляційним судом запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 залишався без змін у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2016 року обвинувальний акт повернутий прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України. Розглядаючи клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу суд встановив, що зміна запобіжного заходу не може забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , оскільки останньому інкримінується вчинення злочину в період іспитового строку, дружина обвинуваченого не надала суду згоди на проживання у неї ОСОБА_7 (а.с. 52, 54).

Постановою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_12 від 04 липня 2016 року продовжений строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001211 до 4-х місяців, тобто до 05 серпня 2016 року.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що строк досудового розслідування продовжний постановою заступника прокурора Запорізької області від 04 липня 2016 року до чотирьох місяців, наявні у справі докази в достатній мірі підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, з огляду на те, що з ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні злочину під час випробування за попереднім вироком, з 12 лютого 2013 року по 19 лютого 2015 року ОСОБА_7 перебував у розшуку (а.с. 9-13, 77), інша особа, яка підозрюється у вчиненні злочину разом з ОСОБА_13 перебуває у розшуку, що спростовує відповідні доводи апеляційних скарг про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 05 серпня 2016 року.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи підозрюваного та захисника про те, що в порушення ст. 197 КПК України ОСОБА_7 тримається під вартою майже 17 місяців, з огляду на наступне.

Частина 3 ст. 197 КПК України регламентує максимально можливий сукупний строк тримання під вартою осіб, підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, під час досудового розслідування.

У відповідності до п. 5 ч.1 ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності

В межах досудового розслідування ОСОБА_7 тримався під вартою в період з 19 лютого 2015 року (затриманий на підставі ухвали слідчого судді від 13.02.2015р. по 10 квітня 2015 року (день надходження обвинувального акту до суду). Максимальний строк тримання під вартою обвинувачених під час судового розгляду нормами КПК України не передбачений.

Аналогічні доводи адвоката були предметом розгляду слідчим суддею, на що останнім надана мотивована відповідь в ухвалі.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що судом не визначено розмір застави, колегія суддів не знаходить слушними, оскільки ст. 199 КПК України не передбачено визначення розміру застави під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу.

Крім того, у відповідності до ч. 7 ст. 182 КПК України визначено, що у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, тобто у разі визначення розміру застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2015 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлений розмір застави у розмірі 200 000,00 гривень, яка згідно з ч. 7 ст. 182 КПК України може бути внесена у будь-якій момент (а.с. 9-12).

Посилання апеляційної скарги захисника про неприпустимість доказів, добутих після повернення обвинувального акту прокурору, не може бути предметом апеляційного розгляду на даній стадії кримінального провадження.

За таких обставин рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційні скарги захисника та підозрюваного задоволенню не підлягають.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у справі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області

УХВАЛИЛА:
апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах останнього залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2016 року про продовження строку тримання під вартою до чотирьох місяців, а саме до 05 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає сили з моменту її проголошення.

Головуючий
Судді: