Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
23 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

та його захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Рівне кримінальне провадження № 000005 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 його захисника ОСОБА_7 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Дубенського міськрайонного суду від 11 січня 2016 року ,-

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, із середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий: 16 січня 2009 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком у 1 рік; 02 вересня 2009 року Дубенським міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 25 липня 2012 року Дубенським міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України на 2 роки позбавлення волі,

- засуджений:

- за ч.2 ст.185 КК України на чотири роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України три роки і 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_6 чотири роки позбавлення волі.

Вирішено питання стосовно речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 2014 грн. 38 коп. витрат на залучення експертів

За вироком суду, ОСОБА_6 , який раніше був судимий за ч.2 ст.185 КК України і судимість не знята та непогашена, повторно, 21 листопада 2014 року, перебуваючи на вул.Мирогощанській в м.Дубно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля марки „ВАЗ 2108 д.н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та знаходився на стоянці поблизу житлового будинку №3а, застосовуючи фізичну силу, ривком рук відкрив кришку багажника автомобіля, звідки таємно викрав, зазначене у вироку суду, майно потерпілого на загальну суму 2139 гривень 64 копійки.

5 грудня 2014 року, приблизно о 14 годні , ОСОБА_6 , перебуваючи в торгівельному кіоску, що належить приватному підприємцю ОСОБА_9 і знаходиться на ринку «Козацький» в м. Дубно на вул. Замкова, Рівненської області, скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та сторонніх осіб, діючи таємно, повторно, викрав з даного кіоску жіночу сумочку вартістю 200 гривень, в якій знаходились наступні речі: жіночий гаманець вартістю 83 гривні, жіночі в`язані рукавиці вартістю 38 гривень 67 копійок, футляр до мобільного телефону вартістю 30 гривень, окуляри вартістю 135 гривень, два блокноти, вартістю 10 гривень, грошові кошти в сумі 84 гривні, а всього майна на суму на загальну суму 580 гривень 67 копійок.

18 грудня 2014 року, приблизно о 17 годні, ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Дубно Рівненської області на вул. Степана Бандери, побачив автомобіль марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв без нагляду, відкрив дверцята та з салону авто, повторно, таємно викрав, зазначене у вироку суду майно, яке належить ОСОБА_10 на загальну суму 1200 грн.

25 грудня 2014 року, приблизно о 11 годні, ОСОБА_6 , перебуваючи на ринку «Млинівський», що в м. Дубно Рівненської області на вул. Млинівська, побачив залишений без нагляду автомобіль марки «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_3 , де з багажного відділення якого, діючи таємно, повторно, викрав належне потерпілому ОСОБА_11 майно на загальну суму 480 гривень.

30 грудня 2014 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи на території господарства ОСОБА_12 , що в АДРЕСА_2 , побачив автомобіль марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_4 , де з багажного відділення авто, діючи таємно, повторно, викрав кутову шліфувальну машинку марки «Енергомаш 95125 Р» вартістю 667 гривень 31 копійку, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.

В ніч на 5 січня 2015 року, ОСОБА_6 , перебуваючи на вулиці М.Грушевського, що в м. Дубно, побачив автомобіль марки «ВАЗ-21011», реєстраційний номер НОМЕР_5 , підійшов до автомобіля де шляхом відчинення дверей, діючи таємно, повторно, викрав майно, яке належить ОСОБА_13 , а саме: автомагнітолу марки «KENWOOD», вартістю 700 гривень; автомагнітолу марки «JVS» вартістю 688 гривень; акумуляторну батарею марки «WESTA» 6СТ-65-А, вартістю 1000 гривень та 2 автомобільні літні шини марки «Continental», розміром 165/65R13, вартістю 500 гривень за одну шину, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3388 гривень.

11 січня 2015 року, приблизно о 20 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи на вул. Менделєєва, що в м. Дубно, Рівненської області, побачив автомобіль марки «Опель Аскона», реєстраційний номер НОМЕР_6 , припаркований на території господарства, яке знаходиться за адресою: м. Дубно, вул. Менделєєва, 10 та належить ОСОБА_14 , з якого, керуючись корисливим мотивом, скориставшись відсутністю нагляду за його діями зі сторони власника та інших сторонніх осіб, таємно, відчинив капот автомобіля, та повторно, викрав акумулятор марки «Веста 65 А», вартістю 400 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, 20 грудня 2014 року, приблизно о 17 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи поруч з господарством ОСОБА_15 , яке знаходиться в АДРЕСА_3 , керуючись корисливими спонуканнями, та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення в будинок, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, через хвіртку та вхідні двері, проник в житловий будинок АДРЕСА_3 , звідки, діючи таємно, повторно, викрав зазначене у вироку суду майно потерпілого на загальну суму 1471 гривню.

28 грудня 2014 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи поруч з господарством ОСОБА_16 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , керуючись корисливими спонуканнями та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення в будинок, скориставшись відсутність власника та сторонніх осіб, шляхом самовільного відчинення вхідних дверей, проник в середину житлового будинку, звідки, діючи таємно, повторно, викрав, зазначене у вироку суду, майно потерпілої ОСОБА_16 на загальну суму 1116 гривень 50 копійок.

В поданих на вирок суду апеляційних скаргах та доповненнях до них:

- ОСОБА_6 та його захисник, просять змінити вирок суду перекваліфікувавши дії обвинуваченого з ч.3 на ч.2 ст.185 КК України, так як він не проникав в приміщення будинків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , оскільки вхідні двері таких не були замкнені і він зайшов до потерпілих в особистих справах. Умисел на таємне викрадення майна потерпілих виник в нього коли він вже перебував у приміщеннях будинків. При цьому захисник просить призначити ОСОБА_6 біль м`яке покарання, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме не більше ніж два роки і шість місяців позбавлення волі та зарахувати обвинуваченому строк попереднього ув`язнення з 22 січня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Обвинувачений просить призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України та на підставі ст.75 КК України, звільнити його від відбування з випробуванням, встановивши іспитовий строк. Апелянти покликаються на те, що при призначенні покарання судом першої інстанції не належним чином враховано всі пом`якшуючі вину обставини, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, хворіє на ряд захворювань, проживає з батьками які не мають постійного місця роботи і їм потрібна його допомога;

-
-- прокурор вважає, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначає, що суд, не надав належної правової оцінки ступеню тяжкості, характеру суспільної небезпечності і обставинам вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, оскільки вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжких. Просить вирок суду відносно ОСОБА_6 скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.185 КК України 4 роки і 6 місяців позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Заслухавши пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду змінити з підстав викладених у їх апеляціях, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора місцевої прокуратури, дослідивши та перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, колегія суддів прийшла до переконання що подані апеляційні скарги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновоки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку доказах, яким судом дана повна та всебічна оцінка і в поданих апеляційних скаргах не оскаржується.

Що стосується вимог обвинуваченого та його захисника про перекваліфікацію дій ОСОБА_6 з ч.3 на ч.2 ст.185 КК України, та як він не проникав в приміщення будинків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , оскільки вхідні двері були не замкнені і він зайшов до потерпілих в особистих справах, а умисел на крадіжку виник у нього коли він вже перебував всередині будинків, то такі не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст.47 Конституції України, кожен має право на житло, а відтак проникнення в житло сторонніх осіб можливе лише за добровільною згодою власника на таку дію. Під діями, що порушують недоторканість житла громадян слід розуміти будь-яке інше вторгнення до житла проти волі осіб, які там проживають.

У відповідності до вимог ч.3 ст.185 КК України під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище розуміється незаконне вторгнення до них будь-яким способом ( із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання).

Як вбачається з показань потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та свідка ОСОБА_17 , даних в суді першої інстанції, вони з обвинуваченим не знайомі, він ніколи в їхніх помешканнях не був та вони ніколи не запрошували ОСОБА_6 до дому та не давали згоди останньому заходити в їх будинок.

Наведене свідчить, що ОСОБА_18 вчинив проникнення в житло потерпілих саме з метою крадіжки їх майна, не з інших спонукань.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_18 , судом першої інстанції належним чином враховано вимоги ст.ст.50, 65,66 КК України, а саме, що обвинувачений розкаявся у вчиненому та своїми діями сприяв у розкритті злочину, а також те що вчинив цілий ряд злочинів проти власності, два з яких є тяжкими, раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих кримінальних правопорушень, завдані злочином збитки не відшкодовані та обґрунтовано прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в місцях позбавлення волі.

З наведених мотивів колегія суддів не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст.69 та 75 КК України.

Призначене обвинуваченому покарання, відповідає вимогам ч.2 ст.65 КК України, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а доводи прокурора про необхідність його посилення до 4 років і 6 місяців позбавлення волі необґрунтованими.

За таких обставин підстав для зміни вироку суду, колегія суддів не знайшла.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407, 408, 409, 414 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 11 січня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги, обвинуваченого його захисника та прокурора без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22 січня 2015 року по 23 березня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяця з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому судового рішення, шляхом подачі касаційних скарг.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

З оригіналом згідно: суддя-доповідач ОСОБА_1