Справа № 214/2434/15-к
1-кп/214/66/16
У Х В А Л А
іменем України
14 березня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши відкрите судове засідання в м. Кривому Розі по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000064 від 04.02.2015 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обрану відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ще на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, що дають достатньо підстав вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження тримання його під вартою та просив суд змінити запобіжний захід на біль м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки він має дітей, яких потребують його допомоги.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 також заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно його підзахисного, посилаючись на те, що на даний час не має підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обраного його підзахисному, також він має дітей, у зв`язку з цим, захисник просить суд обрати ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою його мешкання.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою строком на два місяці, а також відмову в задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою суду від 19 січня 2016 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, строком на два місяці, тобто до 18.03.2016 року.
Однак, враховуючи стадію судового розгляду даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що воно не буде завершено до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, визначеного ухвалою суду від 19 січня 2016 року.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна, на території міста Кривого Рогу не зареєстрований. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він, до обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, більше року вживав наркотичні речовини, а також те, що ці наркотичні речовини він купував незаконно у особи, яка не має дозволу на продаж наркотиків.

З урахуванням вищевикладеного маються всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, сімейний стан обвинуваченого, та інші обставини на які посилається захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , а також строк перебування обвинуваченого під вартою, хоча судом і враховувалося при вирішенні питання про продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обраного відносно обвинуваченого, але не виключають ті ризики, які зазначені прокурором.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на два місяці.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176 178, 183, 184, 331, 371 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою задовольнити.

Відмовити в задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, строком на два місяці, тобто до 11 травня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1