Справа № 367/4065/16-к
Провадження по справі № 1-в/367/1334/2016
У Х В А Л А
Іменем України
23 червня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ІВЦ ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, згідно якого просив замінити невідбуту частину покарання більш м`яким видом покарання в порядку ст. 82 КК України, а саме громадськими роботами. Клопотання засуджений мотивує тим, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
В судовому засіданні представник ІВЦ №132 не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки на його думку, засуджений не довів свого виправлення. Крім того, прокурор зазначив, що замінювати засудженому покарання у вигляді обмеження волі на громадські роботи не доцільно, оскільки ОСОБА_5 відбуває в теперішній час покарання у вигляді обмеження волі за вироком суду, яким він був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських робіт, особою, засудженою до цього покарання.
Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши клопотання, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Судом встановлено, що вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17.07.2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309, ст.ст. 71, 72 КК України до 1 року 1 місяця 5 днів обмеження волі. Також, ОСОБА_5 засуджено вироком Переяслав-Хмельницьким міськрайонного суду Київської області від 18.08.2015 року за ч. 2 ст. 389, ст.ст. 70, 71, 72 КК України до покарання у вигляді 2 років 5 днів обмеження волі. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05.11.2015 р. вирок Переяслав-Хмельницьким міськрайонного суду Київської області від 18.08.2015 року було змінено, виключено із вироку рішення суду про застосування ст.ст. 71, 72 КК України, а саме визначення остаточного покарання шляхом приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком суду від 14.04.2015р. у виді 2 років 5 днів обмеження волі.
Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 03.09.2015 року, з моменту прибуття засудженого до Ірпінського виправного центру № 132 з КВІ Переяслав-Хмельницького району Київської області.
Судом встановлено, що засуджений по прибуттю до Ірпінського виправного центру № 132 був працевлаштований різноробочим на території ПП «ЛАГУНА». За сумлінну поведінку та ставлення до праці від адміністрації установи має 1 заохочення від 31.05.2016 року у виді подяки начальника установи. Стягнень не має.. Відповідно до виписки з протоколу № 9 засідання комісії ІВЦ № 132 по розгляду особових справ та інших матеріалів на засуджених для вирішення питань застосування умовно-дострокового звільнення від покарання та заміни не відбутої частини покарання більш м`яким від 10.05.2016 року, було вирішено, що засудженому ОСОБА_5 необхідно відмовити у застосуванні ст.. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.
Згідно ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як передбачено п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.
Сумлінна поведінка, в розумінні ст. 82 КК України, є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загального рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін..
Сумлінне ставлення до праці, в розумінні ст. 82 КК України, є свідома участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Як вбачається із матеріалів клопотання, засуджений ОСОБА_5 судимий за злочин невеликої тяжкості за ч. 2 ст. 389 КК України, а саме за ухилення від відбування громадських робіт, а тому хоч і станом на день розгляду його клопотання судом, засуджений відбув 1/3 призначеного судом покарання у вигляді обмеження волі, втім має лише одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримане вже під час розгляду судом даного клопотання, за таких підстав суд вважає, що замінювати засудженому ОСОБА_5 призначене покарання більш м`яким у вигляді громадських робіт є недоцільним, а також вважає, не представлені достатні докази на підтвердження того, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і сумлінним відношенням до праці довів своє виправлення.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК, ст. 82 КК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1