АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/277/16 Справа № 208/1065/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляцію захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 лютого 2016 року, якою продовжено строк тримання під вартою до 20 березня 2016 року та визначено заставу у розмірі 3000000 грн., щодо

ОСОБА_8 , 1972 року народження, громадянина України, який народився с. Адамівка, Криничанського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: по АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

встановила:
Відповідно до наданих матеріалів органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він незаконно у невстановленому місці, використовуючи завчасно придбане у невстановленої особи насіння конопель, висіяв його на присадибній ділянці, яка розташована біля домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Надалі ОСОБА_9 виготовив невстановлену кількість марихуани, яку зберігав за вищевказаною адресою та місцем свого проживання з метою подальшого збуту.

29 грудня 2015 року в ході проведення обшуку за вищевказаними адресами, співробітниками поліції було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «канабіс», загальною масою 93359,26 г, тобто, в особливо великих розмірах.

Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст .307 КК України.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська 22 лютого 2016 р. продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 20 березня 2016 р. включно та визначено заставу у розмірі 3000000 грн.

Суд своє рішення обґрунтував наявністю ризиків, які не зменшились і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів слідства та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати проведенню слідства та скоїти інші злочини.

Також судом взяті до уваги дані про особу підозрюваного, який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не працевлаштований.

Враховуючи, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних речовин, кількість вилученого наркотичного засобу, яка була вилучена в ході обшуку, привели суд до висновку про встановлення розміру застави у сумі 3000000 грв.

В апеляції захисник просить вказану рішення суду скасувати та постановити нове, яким обрати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

В обґрунтування своїх доводів вказує на істотні порушення норм процесуального закону, а саме на те, що слідчий порушив строки для подачі клопотання про продовження строку тримання під вартою.

В порушення вимог ст. 197 КПК клопотання слідчого розглянуто не слідчим суддею, а суддею.

Вважає, що заявлені стороною обвинувачення ризики нічим не підтверджені. Не наведено вагомих доказів про скоєння саме ОСОБА_9 інкремінуємого злочину.

Вказує на порушення правил підслідності. Так, місцем скоєння злочину є територія Криничанського району Дніпропетровської області. Між тим, досудове розслідування проведено слідчим Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Зазначає, що суддею не взяті до уваги порушення процесуальних норм під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного, порушення права на захист останнього.

Вказує на те, що ОСОБА_9 29 січня 2016 року без законних на те підстав був протиправно затриманий співробітниками поліції, після чого незаконно утримувався в Дніпродзержинському МВ поліції.

Звертає увагу на те, що 29 січня 2016 року протокол про затримання ОСОБА_9 не складався, повідомлення про підозру останньому не вручалось, що в свою чергу на думку захисту є істотним порушенням права на захист підозрюваного.

Під час апеляційного розгляду захисник підтримав доводи своєї скарги та просив задовольнити її в повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_8 підтримав доводи захисника та просив ухвалу суду скасувати та обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Прокурор заперечував проти доводів апеляції та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заслухав доповідь судді, вислухавши думки учасників судового процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали разом з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

При вирішення питання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, суд повинен керуватись вимогами ст. ст. 177, 178 КПК.
Надані матеріали дозволяють дійти до висновку про те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, перевірив обґрунтованість висунутих останнім ризиків, а саме скоєння інших злочинів, що перешкоджатиме кримінальному провадженню, та може зашкодить встановленню істини у кримінальному провадженні під час досудового слідства.
Колегія суддів вважає наведені доводи переконливими, такими, що заслуговують на увагу. В той же час, ризик продовження злочинної діяльності та переховування від слідства та незаконного впливу на свідків на теперішній час не відпав, оскільки не зменшився.
Доводи захисника щодо порушення слідчим строку для подачі клопотання про продовження строку тримання під вартою є необґрунтованими, оскільки останнє подано 16 лютого 2016 року в передбачений ст. 199 КПК строк, а саме не пізніше ніж за 5 днів до закінчення дії попередньої ухвали, строк якої закінчувався 22 лютого 2016 року.
Твердження захисту про те, що розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою здійснено не слідчим суддею є безпідставним, так як згідно протоколу автоматичного розподілу від 19 лютого 2016 року для розгляду вказаного клопотання визначено саме слідчого суддю ОСОБА_1 .

Доводи щодо порушення правил підслідності, колегія вважає необґрунтованими, оскільки згідно витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №0002401, в останньому вказано що не встановлення особа на ім`я « ОСОБА_10 » за місцем мешкання, розташованим за межами м. Дніпродзержинська незаконно зберігає наркотичний засіб - «марихуану».

Так відповідно до вимог ч. 2 ст. 218 КПК, якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

З наданих матеріалів вбачається, що прокурором не було прийнято рішення про визначення іншої підслідності, враховуючи вказані вимоги закону та дані витягу з ЄРДР, колегія не вбачає підстав щодо порушення правил підслідності.

Доводи апеляції з приводу невручення ОСОБА_9 повідомлення про підозру - безпідставні.

Так, в наданих матеріалах міститься повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК, яку ОСОБА_8 отримав 22 січня 2016 року об 11 год., про що свідчить власноручний підпис останнього та його захисника.

На даному етапі судового розгляду суд апеляційної інстанції не може надати правову оцінку доведеності вини ОСОБА_9 в інкримінуємому злочині, а також порушенням норм процесуального закону з боку органу слідства під час його проведення.
Судом взяті до уваги, дані про особу підозрюваного, який відповідно до вимог ст.12 КК скоїв особливо тяжкий злочин, що на думку колегії суддів свідчить про відсутність перешкод, які б позбавляли наміру на продовження злочинної діяльності.
Слідчий суддя вірно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами.
Враховуючи, що у даному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК, а саме, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, колегія суддів, відповідно до вимог ст. 178 КПК враховує наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінуємого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК, яке згідно з вимогами ст. 12 КК віднесено до категорії особливо тяжкого, враховуючи дані особи підозрюваного, вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, тому, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Тому підстав для задоволення апеляції колегія суддів не знахолдить.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляцію захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 лютого 2016 року, якою продовжено строк тримання під вартою до 20 березня 2016 року щодо ОСОБА_11 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3