Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/345/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2016 року м. Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем - ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали спільного подання начальника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) та заступника голови спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким стосовно засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Панчеве, Новомиргородського району, Кіровоградської області, українця, гр. України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-25.05.2009 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень;

-21.01.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;

-06.05.2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 місяців арешту; 13.09.2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 31.08.2012 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 01 рік 25 днів за постановою Дзержинського районного суду Дніпропетровської області від 23.08.2012 року;

-04.06.2013 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.02.2016 року, якою відмовлено у задоволенні вищезазначеного подання про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Початок строку : 10.04.2013 року.

Кінець строку : 10.04.2017 року.

В С Т А Н О В И Л А:
З матеріалів справи вбачається, що вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.06.2013 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

28.01.2016 року начальник Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) та заступник голови спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі звернулися із спільним поданням до Ленінського районного суду м. Кіровограда про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким стосовно засудженого ОСОБА_7 , на підставі ст. 82 КК України.

Вказане подання мотивоване тим, що ОСОБА_7 за період перебування в Кіровоградській виправній колонії позитивно себе зарекомендував, сумлінним ставленням до праці та зразковою поведінкою довів своє виправлення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.02.2016 рокувідмовлено в задоволенні спільного подання начальника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) та заступника голови спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі про заміну засудженому ОСОБА_7 не відбутої частини покарання більш м`яким, на підставі ст. 82 КК України.

Відмовляючи у задоволенні вищезазначеного подання, суд першої інстанції вказав, що за час відбування покарання, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання засуджений ОСОБА_7 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі поміщувався тричі до ДІЗО, та один раз до приміщення камерного типу. Допущені порушення виражались у невиконанні розпорядку дня, зберіганні заборонених речей, створення конфліктної ситуації. Крім цього, матеріалами особової справи встановлено, що 22.07.2015 року до засудженого ОСОБА_7 застосовано дисциплінарне стягнення за створення конфліктної ситуації (а.с.101). Однак, вказане стягнення не зазначено у довідці про наявність стягнень у засудженого ОСОБА_7 , що може свідчити про невідповідність матеріалів подання матеріалам особової справи.

Не погоджуючись з рішенням районного суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу у якій просить застосувати до нього ч. 1 ст. 82 КК України. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що не згоден з рішенням суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали спільного подання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбуту частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком.

Положеннями ч. 3 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення , тобто прагнув до такого виправлення.

Наявні стосовно цього позитивні зрушення в його поведінці свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися і в умовах відбування менш суворого покарання.

При цьому висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен грунтуватися на даних за весь час, або значної частини відбування покарання.

Як встановлено по справі ОСОБА_7 засуджений за вчинення тяжкого злочину.

На протязі всього періоду відбування покарання мав 5 стягнень, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі поміщувався тричі до ДІЗО, та один раз до приміщення камерного типу (допущені порушення виражались у невиконанні правил внутрішнього розпорядку, зберіганні заборонених речей, створення конфліктної ситуації) і 2 заохочення. За час перебування в Кіровоградському СІЗО ОСОБА_7 характеризувався посередньо.

Відповідно до характеристики-висновку за результатами психодіагностичного вивчення засудженого ОСОБА_7 від 29.12.2015 року складеної психологом ВК № 6: засуджений перебував на профілактичному обліку як схильний до членоушкодження з 16.06.2014 року та знятий з нього 11.11.2015 року, має гарний настрій та добре самопочуття, володіє високим життєвим тонусом, його темперамент виражений занадто яскраво, однак даний темперамент призводить до того, що такі люди, жартуючи проходять повз події до яких варто було б віднестися серйозно. Минулий досвід сприймається не критично, помилки не усвідомлюються, висока думка про себе блокує розвиток критичності, не зважає на думку інших, не сприймає заперечень у свою адресу, схильний до бурхливих емоційних спалахів, при відсутності духовного життя часто проявляється роздратованість, аффективність, нестриманість, нездатність до самокерування при емоційних обставинах.

Крім того, з довідки про заробітну плату засудженого ОСОБА_7 за період 22.08.2013 року по 29.02.2016 року вбачається, що останній працював з оплатою праці один місяць - червень 2014 року, тобто за весь період відбутого покарання, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

На думку колегії суддів, вказані обставини в їх сукупності не містять достатніх даних про те, що засуджений став на шлях виправлення, і довів це сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Таким чином, з врахуванням викладеного вірним є висновок місцевого суду про відмову в задоволенні спільного подання начальника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) та заступника голови спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким, в зв`язку з тим, що на шлях виправлення він не став.

За вказаних обставин апеляційна скарга ОСОБА_7 є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.02.2016 року, якою відмовлено в задоволенні спільного подання начальника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) та заступника голови спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4