Справа №460/4505/16-к
Провадження №1-кс/460/487/16
УХВАЛА
слідчої судді
05.10.2016 року м.Яворів

Слідча суддя Яворівського районного суду Львівської області- ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові скаргу ОСОБА_3 в порядку передбаченому ст.303 КПК України на постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені у ЄРДР №0000202 від 12.02.2016р.,-
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно змісту поданої скарги, вбачається, що 11 квітня 2016 року слідчим Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені у ЄРДР №0000202 від 12.02.2016р..
В обгрунтуванні скарги скаржник покликається на те, що у лютому місяці 2016 року він звернувся із заявою до Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України, яка 12.02.2016 року була внесена у ЄРДР №0000202.
08 квітня 2016 року він звернувся до слідчого ОСОБА_5 із заявою про визнання його потерпілим, однак жодного документу він не отримав, лише після повторного звернення разом з адвокатом, 27 вересня 2016 року він отримав постанову від 11 квітня 2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені у ЄРДР №0000202 від 12.02.2016р. з мотивів, що йому не була спричинена шкода.
Вважає, що слідчим не вповному обсязі вжито відповідних заходів щодо обставин кримінального провадження та проведення слідчих дій для встановлення об`єктивної істини, що свідчить про упередженість, передчасного винесення незаконної та необґрунтованої із порушенням вимог ст.55, 110 КПК України постанови, яка підлягає скасуванню.
Крім цього, покликається на те, що вищевказану постанову слідчого Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 11 квітня 2016 року отримав 27.09.2016 року, що підтверджується датою на супровідному листі, копія якого надана суду, тому строк оскарження слід рахувати з 27.09.2016 року.
Просить постанову слідчого Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 11 квітня 2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені у ЄРДР №0000202 від 12.02.2016р. скасувати та зобов`язати слідчого ОСОБА_6 вручити йому пом`ятку потерпілого.
В судовому засіданні скаржник та його захисник вимоги скарги підтримали, просять її задовольнити, з мотивів, викладених в скарзі.
СВ Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився про причини неявки слідчого суддю не повідомив хоч завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак на вимогу суду матеріали кримінального провадження скерував.
Відповідно до вимог ч.3 ст.306 КК України розгляд скарг на рішення дію чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її захисника, представника, слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги слідча суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 в лютому 2016 року звернувся до Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, оскільки органом місцевого самоврядування виділено земельну ділянку на право безоплатної приватизації якої він мав право, однак дана земельна ділянка незаконно була передана у власність особам, які не мали на неї жодних прав. Фактично у нього вибула земельна ділянка.
Постановою слідчого Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 11.04.2016 року ОСОБА_3 , відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені у ЄРДР №0000202 від 12.02.2016р. з мотивів не встановлення факту заподіяння йому шкоди, зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України.
Оскільки, копію вищевказаної постанови скаржник отримав 27 вересня 2016 року, що підтверджується матеріалами скарги, тому слід вважати, що скарга на постанову подана в строки відповідно до положень ст.304 КПК України.
Разом тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про відмову у визнанні потерпілим, , яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.
При цьому, відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Крім цього, постанову слідчого Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 11 квітня 2016 року скаржник отримав 27.09.2016 року, що підтверджується датою на супровідному листі, копія якого надана суду, тому строк оскарження слід рахувати з 27.09.2016 року.
Відповідно до ч.1,2 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
З матеріалів кримінального провадження, не вбачається якими самими доказами підтверджується переконання слідчого, що за відсутності не порушення права ОСОБА_3 ..
Слідчий в судове засідання не з"явився, матеріали кримінального провадження не представив.
В судовому засіданні жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для відмови у визнанні потерпілим, слідчим не надано.
Враховуючи п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, не надано належної оцінки обставинам справи, а тому суд вважає, що перевірка заяви про кримінальне правопорушення проведена неповно, у зв`язку з цим постанову від 11 квітня 2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні не можна вважати законною та обґрунтованою, тому постанова про відмову у визнанні потерпілим слід скасувати, а в частині скарги про зобов`язання слідчого ОСОБА_5 вручити ОСОБА_3 пом`ятку потерпілого не підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 376 Кримінального процесуального Кодексу України, слідча суддя,-
У Х В А Л И Л А:
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Постанову слідчого Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 11 квітня 2016 року постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені у ЄРДР №0000202 від 12.02.2016р. скасувати.
Зобов"язати слідчого Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Слідча суддя ОСОБА_1