Справа № 750/7087/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/349/2016
Категорія - ст. 307 ч. 2 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01 квітня 2015 року за № 10002141, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2016 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого менеджером фірми "Алво", одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2016 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України та призначено покарання:

- за ч.1 ст. 307 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 (п`яти) років двох місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

- за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді п`яти років двох місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Визначено строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Внесену за ОСОБА_8 заставу в розмірі 24 360 грн. повернуто заставодавця ОСОБА_9 .

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 3414 грн. 51 коп. процесуальних витрат.

По кримінальному провадженню вирішено питання речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 20 квітня 2015 року, в вечірній час, ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 4, що по вул. Ушинського в м. Чернігові, незаконно збув за 150 грн., паперовий згорток з порошкоподібною речовиною, масою 0,194 г, ОСОБА_10 , який був залучений для оперативної закупівлі наркотичних засобів в якості закупника, яка згідно висновку експерта № 550(х) від 21.04.2015 року, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого становить 0,04109 г.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, амфетамін віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено (таблиця 2, список 2).

25 травня 2015 року, в вечірній час, ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 92, що по проспекту Перемоги в м. Чернігові, діючи повторно, незаконно збув за 150 грн., паперовий згорток з порошкоподібною речовиною, масою 0,427 г, ОСОБА_10 , який був залучений для оперативної закупівлі наркотичних засобів в якості закупника, яка згідно висновку експерта № 669(х) від 26.05.2015 року, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого становить 0,28767 г.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, амфетамін віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено (таблиця 2, список 2).

Також, 25 травня 2015 року, о 20 год., працівники міліції під час санкціонованого обшуку місця мешкання ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_1 , вилучили полімерний пакет з порошкоподібною речовиною, масою 1,913 г, яка відповідно висновку експерта № 700(х) від 04.06.2015 року, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого становить 1,540 г., яку ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, незаконно зберігав за місцем мешкання без мети збуту.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, амфетамін віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено (таблиця 2, список 2).

На вирок суду адвокат обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду через його суворість та призначити більш м`яке покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Вважає, що вирок в частині призначеного покарання не відповідає вимогам ст. 414 КПК України, через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Звертає увагу суду на те, що його підзахисний як під час досудового розслідування так і в місцевому суді послідовно і об`єктивно розповів про всі обставини вчиненого ним злочину. Крім того, просить врахувати, що обвинувачений має постійне місце роботи, у нього на утриманні перебуває дружина і двоє неповнолітніх дітей, а також дитина від першого шлюбу, яка залишилась без рідної матері. За своїм місцем проживання та роботи ОСОБА_8 характеризується позитивно та не веде антигромадський спосіб життя, раніше не судимий. За вказаних обставин саме покарання з випробуванням буде достатнім і необхідним для його виправлення.

Інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг на вирок суду не подавали.

В поданих прокурором запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ставиться питання про залишення вироку місцевого суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, оскільки при розгляді справи були враховані всі обставини, в тому числі й ті, на які посилається захисник.

В судовому засіданні обвинувачений пояснив що повністю визнав свою вину, а тому щиро розкаявся. Просив не позбавляти його волі, оскільки дійсно усвідомив протиправність своїх дій.

Заслухавши доповідача, доводи захисника на підтримку своєї апеляційної скарги та обвинуваченого, який повністю підтримав свого адвоката, думку прокурора, який вважав вирок суду обґрунтованим і законним, просив залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за який його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Дії ОСОБА_8 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд керувався вимогами ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутні дані про притягнення до адміністративної відповідальності, має молодий вік, позитивно характеризується за місцем роботи і постійного місця проживання, має на утриманні малолітніх дітей, відсутність обставин, що обтяжують покарання, що було підставою застосувати судом положення ст. 69 КК України та призначити покарання за ч.2 ст.307 КК України нижче від найнижчої межі.

Відповідно до п.п.1,2,9 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного (підсудного), який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги та недостатньо врахував обставини вчинення інкримінованого злочину, дані про особу обвинуваченого, який давав послідовні визнавальні показання, крім того фактично визнав свою вину, щиро розкаявся, вчинені злочини не потягли тяжких наслідків, бо збут особливо небезпечних наркотичних засобів здійснений у мізерних кількостях, з боку обвинуваченого відсутнє схиляння будь-кого до вживання наркотичних засобів, він не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, на час вчинення злочину ввесь час мав постійну роботу та утримував дружину і малолітніх дітей, тому в даному конкретному випадку призначене судом покарання обвинуваченому є занадто суворим.

Усі ці обставини, зокрема те, що обвинувачений виключно позитивно характеризуються описані у вироку ( а.с.209), проте призначаючи покарання суд не обговорив питання і у вироку не мотивував, чому призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі або звільнення від покарання з випробуванням не може сприяти виправленню і перевихованню обвинуваченого.

У відповідності до ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Вказані обставини є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і не виключають можливість застосування ст. 75 КК України.

З урахуванням викладеного, вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання слід змінити, застосувавши до нього ст. 75 КК України.

Згідно з п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», конфіскація майна, як додаткове покарання, не може бути призначена при звільненні особи від відбування покарання з випробуванням.

Тому колегія суддів вважає, що з огляду на дані про особу ОСОБА_8 , його виправлення можливе без відбування реального покарання, а саме з випробуванням, з покладенням певних обов`язків згідно ст. 76 КК України, що є підставою для зміни вироку суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2016 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати засудженим ОСОБА_8 :

- за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.307 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі

- за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом цього строку виконає покладені на нього обов`язки і не вчинить нового злочину. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: 1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; 2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4