Провадження №1-кп/760/993/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000983 від 08.11.2015р. за обвинуваченням
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта спеціально-технічна, не одруженого, не працюючого, не навчається, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
за участю сторін та інших учасників кримінального провадження
-//- прокурора - ОСОБА_4
-//- потерпілої - ОСОБА_5
-//- захисника - ОСОБА_6
-//- обвинуваченого - ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
08.11.2015р. біля 23:16 год. ОСОБА_3 , керуючи засобом підвищеної небезпеки-технічно справним автомобілем марки «Hyundai Tucson», держномер НОМЕР_1 , рухаючись по другій смузі руху асфальтобетонного покриття по проспекту Повітрофлотському у напрямку вул.Соціалістичної в м. Києві, зі швидкістю 97…130 км/год., яка значно перевищувала максимально допустиму в межах населеного пункту (60 км/год), проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни і при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_5 , не врахував дорожню обстановку, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід», дорожньої розмітки 1.14.1 «зебра», які інформували його про наявність цього переходу, не переконався у відсутності пішоходів на пішохідному переході, не зменшив швидкість керованого ним автомобіля і не зупинився перед пішохідним переходом та не надав дорогу пішоходу, який перебував на пішохідному переході, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка в цей час з пішоходом ОСОБА_7 , маючи переважне право на рух, не створюючи небезпеки для транспортних засобів, вийшла на нерегульований пішохідний перехід на пр.-кті Повітрофлотському, позначений дорожніми знаками 5.35.1 та дорожньою розміткою 1.4.1 «зебра» та в темпі кроку почали перетинати дорогу, рухаючись зліва на право по ходу руху автомобіля «Hyundai Tucson», держномер НОМЕР_1 .
Таким чином водій ОСОБА_3 під час руху допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 (б), 18.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме:
- 1.5 ПДР України, згідно якого «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- 2.3. «б» ПДР України, згідно якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
- 18.1. ПДР України, згідно якого «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;
- 12.4. ПДР України, згідно якого «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год».
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, з якими вона була госпіталізована до Київської міської клінічної лікарні №17.
Під час первинного звернення, 08.11.2015р. о 23-21 год., за медичною допомогою у ОСОБА_5 були виявлені наступні тілесні ушкодження: відкрита травма лівої гомілки, рвана рана у ділянці середньої третини лівої гомілки з боку передньо-медіальної її поверхні, (трикутної форми 11х20 см), яка сполучається з ділянкою уламкових переломів обох кісток лівої гомілки у ділянці середньої третини (зі зміщенням уламків) та яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.
У даній дорожній ситуації водій автомобіля «Hyundai Tucson», держномер НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання вимог пунктів 18.1; 12.4 ПДР України, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля марки «Hyundai Tucson», держномер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 18.1, 12.4 ПДР України.
Порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями, які виразилися у вчиненні порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав повністю і підтвердив факт управління ним 08.11.2015р. біля 23:16 год. автомобілем марки «Hyundai Tucson», держномер НОМЕР_1 , на якому він рухався по проспекту Повітрофлотському у напрямку вул.Соціалістичної, та проявив неуважність до дорожньої обстановки і неправильно відреагував на зміну дорожньої обстановки, не зменшив безпечної швидкості та не надав перевагу у русі пішоходу ОСОБА_5 , яка перетинала нерегульований пішохідний перехід, та здійснив на неї наїзд, що стало наслідком спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій. У вчиненому щиро розкаявся.
При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, розглядаючи провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України, лише в межах пред`явленого обвинувачення, обмежився допитом обвинуваченого і дослідженням документів, які характеризують обвинуваченого як особу.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування ним завданого збитку потерпілій.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, раніше не судимого, позитивну характеристику як з місця проживання, так і з місця навчання в КТЕК, в якому він навчався з 2012р по 2016р., думку потерпілої, яка підтвердила факт добровільного відшкодування їй обвинуваченим спричиненого їй матеріального збитку у результаті лікування після скоєного на неї наїзду, та не наполягала на суворому покаранні ОСОБА_3 , конкретні обставини при вчиненні обвинуваченим даного правопорушення, його відношення до вчиненого щире каяття, молодий вік обвинуваченого та незначний стаж управління ним транспортними засобами, який на момент скоєння ДТП складав більше місяця і вважає можливим призначити йому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Враховуючи вищевикладене, особу ОСОБА_3 , який раніше не притягувався ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності, добровільно відшкодував потерпілій завдані збитки, прохання потерпілої не позбавляти обвинуваченого свободи, щире каяття у скоєнні обвинуваченим злочину, позитивну характеристику на нього, тому суд приходить до висновку про його виправлення без ізоляції від суспільства та можливість застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він у період встановленого судом випробувального строку не вчинить новий злочин та виконає відповідно до ст.76 КК України покладені на нього судом обов`язки.
Крім того, відповідно до ст.124 ч.2 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави витрати на залучення експерта за проведення судової автотехнічної експертизи у розмірі 921 грн. 60 коп.
Речовий доказ: автомобіль марки «Hyundai Tucson», держномер НОМЕР_1 , переданий на зберігання під розписку ОСОБА_8 , залишити у його користуванні, як у власника.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України суд, -
З А С У Д И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Згідно ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням іспитовим строком на 1(один) рік.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та роботи і періодично з`являтися в цей орган для реєстрації.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи у розмірі 921 грн. 60 коп.
Речовий доказ: автомобіль марки «Hyundai Tucson», держномер НОМЕР_1 , переданий на зберігання під розписку ОСОБА_8 , залишити у його користуванні, як власника.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
Суддя: