Справа № 190/1382/16-к
Провадження №1-в/190/656/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2016 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ПВК № 122 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки в режимі відеоконференції клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінград, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 23.06.1993 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. 17, ч. 2 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі; 2) 08.07.1996 року Нікопольським міськрайоним судом Дніпропетровської області за с. 17, ч. 2 ст. 81 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 11.12.1997 року Бабушкінським районним судо м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 81 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 4) 16.02.2006 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 5) 13.08.2009 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту; 6) 19.10.2010 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; 7) 01.06.2012 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі; 8) 22.06.2012 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 9) 18.10.2012 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі

про умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2013 року за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, обґрунтовуючи його тим, що він засуджений вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2013 року. Вважає, що має право претендувати на застосування до нього ст. 81 КК України, оскільки застосовані до нього стягнення погашені в установленому законом порядку.

Представник ПВК № 122 ОСОБА_4 в судовому засіданні у задоволенні клопотання засудженого просив відмовити, так як засуджений не довів своє виправлення, за період відбування покарання мав 15 стягнень, двічі поміщявся до ДІЗО, зохочення до останнього не застосовувались.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на те, що засуджений на шлях виправлення не став, своє виправлення не довів, а тому у задоволенні клопотання просив відмовити.

Спостережна комісія П`ятихатської РДА про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання представника не направила і подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Вислухавши думку прокурора, який вважає, що відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2013 рокуОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2013 рокуперіод з 10.09.2013 року по 04.11.2013 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно характеристики ОСОБА_5 характеризується посередньо, на виробництві установи не працевлаштований, не бажає приймати участь у суспільно-корисній праці. В цілому дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи, але на зауваження реагує не завжди, вважає свою думку найголовнішою. Не дотримується санітарно-гагієнічних норм. Потребує контролю за виконанням дорученої ділянки роботи.

Згідно довідки про заохочення та стягнення від 13.07.2016 року засуджений ОСОБА_5 мав 15 стягнень, які погашені в установленому законом порядку, заохочень не має.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.

За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_5 свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці, оскільки з початку відбування покарання в установі взагалі не заохочувався, а протягом відбування покарання в установі мав 15 стягнень, на виробництві в установі засуджений не працює. Готовності до самокерованої поведінки в умовах обмеженого нагляду та ізоляції не висловлює і не проявляє.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Пятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1