печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2016 року 27 квітня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.367, ч.2 ст. 270, ч.2 ст.273, ч.2 ст. 275, ч.3 ст. 212, ч. 2 ст. 275, ст. 227 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
27.04.2016 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією Генеральної прокуратури України молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.367, ч.2 ст. 270, ч.2 ст.273, ч.2 ст. 275, ч.3 ст. 212, ч. 2 ст. 275, ст. 227 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000881 від 08.06.2015, за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 270, ч. 2 ст. 273, ч. 2 ст. 275, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 275, ст. 227 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період із 2011 року по 2015 рік ОСОБА_7 , обіймаючи посаду директора товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали», виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, під час проектування та будівництва цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , допустив порушення правил, що стосуються безпечної експлуатації будівель і споруд, що призвело до настання тяжких наслідків.

У клопотанні зазначено, що на підставі рішення Васильківського міжрайонного суду Київської області від 19.10.2009 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.10.2009, укладеного фізичною особою ОСОБА_9 і ТОВ «Побутрембудматеріали», останнє набуло право власності на цілісний майновий комплекс виробничо-складської бази (далі Нафтобаза) за адресою: АДРЕСА_1 .

На момент отримання ТОВ «Побутрембудматеріали» у власність Нафтобази вона складалася з резервуарного парку чотирьох груп.

До складу 1-ї групи входили 7 резервуарів РГС-50 загальним об`ємом 350 куб. м; до 2-ї групи 5 резервуарів РГС-50 і 5 резервуарів РГС-75 загальним об`ємом 625 куб. м; до 3-ї групи 5 резервуарів РГС-50 і 5 резервуарів РГС-60 загальним об`ємом 550 куб. м; до 4-ї групи 5 резервуарів РВС-400 загальним об`ємом 2000 куб. м.

Загальний об`єм всього резервуарного парку Нафтобази становив 3525 куб. м.

У 2011 році, більш точної дати встановити не видалось можливим, ОСОБА_7 з метою розширення резервуарного парку для здійснення технологічних процесів із прийому, зберігання та відпуску паливно-мастильних матеріалів більшого об`єму вирішив її модернізувати.

Модернізацію Нафтобази, шляхом проведення будівельних робіт зі встановленню додаткових резервуарів ОСОБА_7 розпочав без розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, документації на право виконання будівельних робіт, здійснення авторського та технічного наглядів, наявності технічних умов, узгоджень та погодження з Міністерством оборони України місця розташування об`єкта будівництва у зв`язку з розташуванням поруч із Нафтобазою військової частини, чим порушив вимоги ст.ст. 34, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.п. 2.19, 2.20, 2.21 нормативно-правового акта «Строительные нормы и правила II-89-80* «Генеральные планы промышленных предприятий», затвердженого постановою Держбуду СРСР від 30.12.1980 № 213.

В листопаді 2011 року ОСОБА_7 , збільшивши резервуарний парк Нафтобази до 54 резервуарів, розуміючи, що діє в порушення вказаних вище норм чинного законодавства, з метою надання вигляду законності своїм діям, виготовив та затвердив декларацію безпеки об`єкта підвищеної небезпеки, а також план локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій, зазначивши в них дані щодо технічних характеристик та положення про безпеку, але всупереч ст.ст. 9-11 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» до місцевих органів виконавчої влади вищезгадані документи не надав.

Зазначені документи ОСОБА_7 надав лише до Васильківського РВ ГУ ДСНС України у Київській області як до органу, який реалізує державну політику у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки.

В подальшому, до 2015 року включно, ОСОБА_7 , продовжуючи діяти в порушення вказаних вище вимог містобудівного законодавства, проводив будівництво Нафтобази шляхом збільшення резервуарного парку, який станом на 08.06.2015 складався із 94 резервуарів загальною ємністю 28 050 куб. м.

Слідчий вказує, що резервуарний парк Нафтобази збудовано з численними порушеннями, зокрема він не оснащений системами аварійного звільнення (в тому числі швидкодіючою вимикаючою арматурою з дистанційним управлінням), по периметру надземного резервуарного парку відсутнє обвалування, частина фланцевих роз`ємних з`єднань стаціонарних трубопроводів для транспортування нафтопродуктів не забезпечувала необхідний ступінь герметичності з`єднань, не дотримані вимоги щодо протипожежних відстаней між групами резервуарів, резервуари РВС 900 запроектовано, виготовлено та збудовано з відхиленням від положень, зазначених у п.п. 4.8, 12,5 ВБН В.2.2.58.2-94, затверджених наказом Держкомнафтогазу України від 04.08.1994 № 286 та табл. ВБН В.2.2-58.1-94, затверджених наказом Держнафтогазпрому України від 24.12.1999 № 136а у частині недодержання діаметра для резервуарів ємністю 700-1000 куб. м, не дотримані відстані від майнового комплексу до об`єктів спеціального призначення, оскільки Нафтобаза межує з військовою частиною та військовим аеродромом.

Окрім зазначеного, вказаними діями ОСОБА_7 порушив норми п. 3.7.1 нормативно-правових актів охорони праці 0.00-1.41-88 «Общие правила взрывобезопасности для взрывопожароопасных химических, нефтехимических и нефтеперерабатывающих производств», затвердженого Держгіртехнаглядом СРСР 06.09.1988, п. 3.7 «Строительные нормы и правила II-106-79 «Склады нефти и нефтепродуктов», затвердженого постановою Державного комітету СРСР у справах будівництва від 30.07.1979 № 130, Кодексу цивільного захисту України.

Крім того, протягом усього часу будівництва Нафтобази, а саме з 2011 року по 2015 рік, ОСОБА_7 , діючи всупереч вимогам Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки», п.п. 3, 5 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 956, за відсутності акта готовності об`єкта до експлуатації, сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, без проведеної ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки, без декларації безпеки об`єкта підвищеної небезпеки та без введення в експлуатацію об`єкта експлуатував вказану Нафтобазу, а саме здавав в оренду різним суб`єктам господарської діяльності за цільовим призначенням.

Зазначені та інші порушення вимог чинного законодавства, зокрема пожежної безпеки систематично виявлялися під час проведення перевірок на території Нафтобази Васильківським РВ ГУ ДСНС України у Київській області.

У зв`язку з цим постановою Головного управління Державної інспекції техногенної безпеки у Київській області від 12.04.2013 № 29 експлуатація Нафтобази була зупинена.

Рішенням ГУ Держтехногенбезпеки у Київській області від 30.04.2015 зазначена постанова призупинена, а діяльність Нафтобази поновлена. Підставою для цього було звернення директора ТОВ «Побутрембудматеріали» ОСОБА_7 про надання терміну на усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, які до часу виникнення пожежі він не усунув.

У подальшому Васильківським районним відділом ГУ ДСНС України у Київській області неодноразово здійснювались перевірки додержання вимог пожежної безпеки на території Нафтобази та виконання постанови від 12.04.2013 № 29 про зупинення її діяльності, про що складалися відповідні акти, однак ОСОБА_7 , ігноруючи вимоги законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, продовжував експлуатацію Нафтобази.

Так, згідно з договором оренди від 01.05.2015 № 01/05/15 ТОВ «Побутрембудматеріали» в особі директора ОСОБА_7 передало в оренду ТОВ «Парком Транс» в особі директора ОСОБА_10 . Нафтобазу для здійснення господарської діяльності з прийому, зберігання та відпуску паливно-мастильних матеріалів.

У п.п. 5.1 цього договору зазначено, що на момент передачі орендарю об`єкта оренди він відповідає всім санітарним, протипожежним та технічним вимогам, які погоджені з місцевими органами влади, введений в експлуатацію Державною комісією та придатний для подальшого використання за призначенням, що з огляду на вищевказане не відповідало дійсності.

Згадані порушення правил безпечної експлуатації будівель і споруд під час проектування та будівництва Нафтобази, допущені директором ТОВ «Побутрембудматеріали» ОСОБА_7 , призвели до поширення 08.06.2015 пожежі за короткий період часу по всій території Нафтобази, вибухової детонації резервуарів та інших тяжких наслідків.

В результаті вибухового займання горючої рідини та виникнення пожежі стався наднормативний (аварійний) викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря та забруднення земельних ділянок площею 1680 кв. м та 6237 кв. м.

Крім того, унаслідок пожежі військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України шляхом руйнування будівель та знищення майна завдано матеріальних збитків на суму 1 957 570,02 гривні.

Загальний розмір шкоди, зумовленої забрудненням земельних ділянок площею 1680 кв. м та 6237 кв. м внаслідок пожежі, становить 52 663 гривні 88 копійок. Загальний розмір шкоди, яка заподіяна державі в результаті наднормативних (аварійних) викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря внаслідок пожежі, становить щонайменше 56 304 590 гривень.

Таким чином, у результаті порушення ОСОБА_7 під час будівництва Нафтобази правил, що стосуються безпечної експлуатації будівель та споруд, 08.06.2015 в ході пожежі, державі заподіяні збитки в особливо великому розмірі на загальну суму 58314824,4 гривні.

Слідчий наголошує, що одразу після пожежі ОСОБА_7 на протязі часу більше ніж два місяці переховувався від органів досудового розслідування, будучи повідомленим про необхідність прибуття до слідчого для проведення слідчих дій в якості свідка. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що після набуття статусу підозрюваного, ОСОБА_7 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

26.04.2016 за вказаним фактом директорові ТОВ «Побутрембудматеріали» ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 275 КК України.

Слідчий вказує, що вказані обставини, а також те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, вказують на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вважає, що з урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає, що зібрані на даному етапі досудового розслідування докази свідчать про обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_7 злочину за ч. 2 ст. 275 КК України.

Слідчий також просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисники заперечили щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного немає, оскільки відсутні ризики, на які посилаються слідчий та прокурор.

Окрім того, просили взяти до уваги при вирішенні даного клопотання стан здоров`я підозрюваного, стан, в якому підозрюваний знаходиться на час розгляду клопотання, те, що він раніше не судимий. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого непідлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000881 від 08.06.2015, за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 270, ч. 2 ст. 273, ч. 2 ст. 275, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 275, ст. 227 КК України.

26.04.2016 за вказаним фактом директорові ТОВ «Побутрембудматеріали» ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 275 КК України.

Копія клопотання та матеріалів на його обґрунтування надані підозрюваному у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що сама лише тяжкість злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм інших шляхом, ніж взяттям особи під варту, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Разом з тим, клопотання слідчого не містить жодних обставин, які свідчать про те, що існують ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Натомість, клопотання містить лише посилання на обставини, наведені у ст. 177 КПК України, та їх перерахування.

Також, посилання прокурора та слідчого на те, що ОСОБА_7 може перешкодити встановленню істини у провадженні, у тому числі шляхом незаконного впливу на свідків, експертів та спеціаліста у даному кримінальному провадженні оцінюються критично, оскільки слідчий суддя вважає, що посилання у клопотанні на такі ризики є жодним чином не доведеним та голослівним, підозрюваний з`являється за викликом до органу досудового розслідування, не відмовляється від надання показань, активно сприяє здійсненню досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Також, ані прокурор, ані слідчий не конкретизував свої доводи з посиланням на матеріали кримінального провадження про наявність таких ризиків, що ОСОБА_7 незаконно впливатиме на свідків.

Більше того, доводи прокурора, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не підтвердженні об`єктивними доказами та носять характер припущення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор та слідчий не доведено наявність підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може негативно впливати на хід досудового слідства.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , обґрунтування наведені слідчим та прокурором у клопотанні.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупністю з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою, а тому слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 передбачений ст. 179 КПК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя покладає на підозрюваного, передбачені у ст. 194 КПК України обов`язки.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 179, 180, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.367, ч.2 ст. 270, ч.2 ст.273, ч.2 ст. 275, ч.3 ст. 212, ч. 2 ст. 275, ст. 227 КК України відмовити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , працюючого директором ТОВ «Побутрембудматеріали», раніше не судимого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на нього наступних обов`язків:

прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню, зокрема, з керівництвом, власниками та працівниками ТОВ «Укртрансоіл-2009»,ТОВ «Парком Транс», ТОВ «Побутрембутматеріали» та ТОВ «БРСМ-Нафта»;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Строк виконання обов`язків, покладених на підозрюваного, визначити до 13.06.2016 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1