У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурораОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000475 за касаційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Іванівського районного суду Одеської області від 18 лютого 2015 року
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, раніше неодноразово судимого, останнього разу вироком цього ж суду від 18.09.2014 р. за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_6 процесуальні витрати.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13 серпня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасовано, ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_6 визнано винним за ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців.
Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він за обставин, викладених у вироку, приблизно о 12 год. 25 вересня 2014 року на сміттєзвалищі за межами смт. Іванівка Іванівського району Одеської області знайшов обріз одноствольної мисливської гладкоствольної рушниці «ИЖ-ЗК», виготовленої шляхом укорочення стволу та прикладу саморобним способом. Цей обріз без передбаченого законом дозволу ОСОБА_6 зберігав при собі, який того ж дня у нього вилучили працівники міліції.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що рішення апеляційного суду, яким погіршено становище ОСОБА_6 , помилково прийнято у вигляді ухвали.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню на таких підставах.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій в касаційній скарзі прокурора не оскаржуються.
Відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити вирок або ухвалу без змін; 2) змінити вирок або ухвалу; 3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; 4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; 5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження; 6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Частиною 1 ст. 418 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 407 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції ухвалює вирок. Будь-яке інше рішення суд апеляційної інстанції приймає у формі ухвали.
Згідно з ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення, необхідності застосування більш суворого покарання, скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції, неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання. Вирок апеляційного суду повинен відповідати загальним вимогам до вироків.
При розгляді провадження та ухваленні ухвали щодо ОСОБА_6 апеляційний суд зазначених вимог закону не дотримався.
Так, суд апеляційної інстанції, прийнявши рішення про скасування вироку місцевого суду щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання, та, призначивши йому покарання за ч. 1 ст. 263, ст. 71 КК України у виді позбавлення волі, яке потрібно відбувати реально, фактично погіршив становище засудженого й усупереч вимогам ст. 420 КПК України ухвалив при цьому ухвалу, а не вирок.
За таких обставин ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 не можна визнати законною та обґрунтованою, оскільки вона постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 433, 434, 436438 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3