Справа № 451/651/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/942/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2016 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу № 451/651/16-к про обвинувачення, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на вирок Радехівського районного суду Львівської області від 29 червня 2016 року,

за участю: прокурора ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком:

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання із невідбутим покаранням за вироком Радехівського районного суду Львівської області від 07.06.2016 року, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та два місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Вирішено питання речових доказів згідно вимог закону.

Згідно вироку суду ОСОБА_6 , 04 січня 2016 року, близько 12 години, перебуваючи біля приміщення Вузлівської сільської ради, що розташоване в с. Вузлове по вулиці Львівська, 14 Радехівського району Львівської області, керуючись корисливими спонуканнями, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав дамський велосипед (без рами) іноземного виробництва червоного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_9 , чим спричинив матеріальну шкоду останній на суму 2000 гривень.

Крім цього, 27 травня 2016 року, близько 14 години, ОСОБА_6 , перебуваючи біля магазину «Леді», що розташований в с. Вузлове Радехівського району Львівської, керуючись корисливими спонуканнями, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипеда марки «Pininfarina» салатового кольору, який належить потерпілій ОСОБА_10 , чим спричинив матеріальну шкоду останній на суму 2000 гривень.

Також, 01 червня 2016 року, близько 14 години, ОСОБА_6 , перебуваючи в супермаркеті «Рукавичка», що в м. Радехів по вулиці Львівська, 31 Львівської області, керуючись корисливими спонуканнями, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав коняк ємкістю 0,25 л марки «Борисфен», вартістю 45 гривень 59 копійок, 2 яблука вагою 0,152 кг, вартістю 1 гривня 37 копійок та курку гриль вагою 1,604 кг, вартістю 104 гривні 24 копійки, що належить ТзОВ ТВК «Львів-холод», чим спричинив матеріальну шкоду товариству на загальну суму 151 гривня 20 копійок.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (за епізодом крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_9 ), та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів за вироком Радехівського районного суду Львівської області від 27.01.2016 та за ч.2 ст.185 КК України (за епізодом крадіжки майна у ОСОБА_9 ) шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (за епізодом крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_10 ) та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів за вироком Радехівського районного суду від 07.06.2016 та за ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом крадіжки майна у ОСОБА_10 ) шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України призначити остаточне покарання шляхом частково приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутого покарання за вироком Радехівського районного суду Львівської області від 27.01.2016 у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, в решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування покликається на те, що як встановлено судом, ОСОБА_6 вироком Радехівського районного суду Львівської області від 27.01.2016 засуджений за ч.1 ст.162 КК України на один рік обмеження волі.

Водночас, ОСОБА_6 крадіжку майна потерпілої ОСОБА_9 вчинив 04.01.2016.

За таких обставин, покарання ОСОБА_6 за даним епізодом, на думку прокурора, необхідно призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Крадіжку майна потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_6 вчинив 27.05.2016, тобто після постановлення вироку від 27.01.2016, але до постановлення вироку від 07.06.2016.

За таких обставин, остаточне покарання, на думку прокурора, необхідно призначити ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.71 КК України та ч.4 ст.70 КК України.

Проте, вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався та остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків не призначив, чим не застосував закон, який підлягає застосуванню.

Обвинувачений ОСОБА_6 вирок суду не оскаржив.

Заслухавши доповідача, думку прокурора який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються.

Апеляційні доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є безпідставними, й колегія суддів їх до уваги не приймає виходячи з наступного.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього.

За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Таким чином здійснивши системний аналіз постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» колегія суддів приходить до висновку, що застосування п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року можливе лише у випадку самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності, які наявні в даному випадку, покарання не призначається.

Згідно ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Тому безпідставними є і покликання прокурора на застосування ст.71 КК України, адже кримінальні правопорушення ОСОБА_6 вчинив до ухвалення вироку Радехівським районним судом Львівської області від 07.06.2016 року.

Покарання обвинуваченому призначене судом з дотриманням вимог ст. 65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину; обране з врахуванням особи обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності; обставин, які пом`якшують покарання, - щирого каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, а також відсутності обставин, які обтяжують покарання.

Призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.

Апеляційна скарга не містять правових підстав для зміни чи скасування вироку.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою. Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Вирок Радехівського районного суду Львівської області від 29 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4