Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3279/16-к
номер провадження 1-кс/695/425/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2016 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю скаржника ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

слідчої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша скаргу ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого СВ Золотоніського ВП ГУПН в Черкаській області, -

ВСТАНОВИВ

До Золотоніського міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність слідчого СВ Золотоніського ВП ГУПН в Черкаській області звернувся адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 з вимогою про повернення тимчасово вилученого майна, а саме човна «Казанка» НОМЕР_1 та двигуна Нептун -23.

У скарзі зазначено, що ОСОБА_3 придбав за 5000 грн. у ОСОБА_7 човен «Казанка» УКВ 4672 та двигун для човна Нептун 23. Письмова угода до цього часу не збереглась, однак ОСОБА_7 передав скаржникові човен з приладдям, веслами, мотором також документами на човен судовий квиток.

21 жовтня 2016 року під час перебування скаржника на воді поблизу с.Комарівки Золотоніського району слідчий Золотоніського ВП ГУ НП у Черкаській області ОСОБА_6 вищевказаний човен з двигуном вилучила в ході огляду місця події. Копії протоколу огляду місця події, опису чи хоча б якогось іншого документа взамін вилученого майна Скаржникові не надавалось. Таким чином, вищевказані човен з двигуном належать Скаржникові як законному володільцеві і його права на таке майно ніким не оскаржуються та підлягають судовому захистові.Факт володіння на момент вилучення човном з двигуном саме Скаржником підтверджується судовим квитком, а також поясненнями самого Скаржника.Слід зауважити, що з моменту вилучення майна та до цього часу слідчий не повернув тимчасово вилученого майна Скаржникові як володільцю, а так само не звертався до слідчого судді з клопотанням про арешт тощо.Бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні майна Скаржникові як володільцю майна порушує право останнього на вільне володіння та користування таким майном.
Скаржник та його представник в судовому засіданні наполягали на задоволенні скарги мотивуючи тим, що в даному спірному випадку, зазначене в частині 5 ст.171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано не було, при цьому слідчий протиправно не повернув тимчасово вилучене майно Скаржникові як особі у якої воно було вилучено (володільця).
Суд, вивчивши матеріали скарги, та вислухавши думку учасників судового процесу прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому Статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Підстави та порядок арешту майна визначені статтями 170-171 КПК України.

Згідно ч.1 ст170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Отже завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у тому числі і як речового доказу.
Відповідно до постанови від 21.10.2016 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, вбачається, що маломірне судно типу «Казанка», зеленого кольору, УКВ 4672, двигун марки «Нептун» № 6К0353, чорного кольору та рибацьку сітку визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0001199.

По даному факту до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості по кримінальному провадженню № 0001199 від 21.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Відповідно до клопотання про арешт майна від 02.11.2016 року, вбачається, що слідчий Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області звернулася в суд з проханням накласти арешт на маломірне судно типу «Казанка», УКВ-4672 та двигун марки «Нептун-23» № НОМЕР_2 , чорного кольору, який встановлений на вищезгаданому судні, яким керував ОСОБА_3 , 1983 р.н.. та на рибацьку сітку які є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а саме заборону користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказане судно та рибацьку сітку з можливістю їх вилучення до Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області.

Враховуючи викладене суд, керуючись ст.303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку.

Слідчий суддя: ОСОБА_1