Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8087/16-к
У Х В А Л А

31 жовтня 2016 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого відділу прокуратури Черкаській області ОСОБА_5 від 30 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000284 від 04 вересня 2015 року,-

встановив:

ОСОБА_4 звернувся в суд із скаргою на постанову старшого слідчого відділу прокуратури Черкаській області ОСОБА_5 від 30 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000284 від 04 вересня 2015 року.

Скаргу обґрунтовує тим, що постановою старшого слідчого відділу прокуратури Черкаській області ОСОБА_5 від 30 серпня 2016 року закрите кримінальне провадження № 0000284 від 04 вересня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення.

Постанову про закриття кримінального провадження вважає незаконною, оскільки досудове розслідування не відповідало вимогам кримінального процесуального закону. Слідчим досудове розслідування проведено неповно, оскільки не вчинено належних слідчих дій на встановлення та перевірку всіх обставин події кримінального правопорушення, не надано їм відповідної оцінки, а висновки слідчого не відповідають дійсності.

Просив суд скасувати постанову старшого слідчого відділу прокуратури Черкаській області ОСОБА_5 від 30 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000284 від 04 вересня 2015 року. Зобов`язати прокуратуру Черкаської області внести відомості про злочини, вчиненні суддями апеляційного суду Черкаської області, які не надали ксерокопії відповідних документів для подачі письмових доказів до Європейського суду. Зобов`язати прокуратуру Черкаської області скасувати постанови про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно співробітників Чорнобаївського РВ від 21 серпня 1998 року та 25 січня 1999 року.

В судовому засіданні ОСОБА_4 надав заяву, в якій вимоги за скаргою збільшив, просив суд зобов`язати прокуратуру Черкаської області відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» повторно розглянути справу, за якою він засуджений до довічного позбавлення волі, включаючи відновлення провадження у справі.

В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримав просив її задовольнити повністю.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на її безпідставність.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження № 0000284 від 04 вересня 2015 року, внесене до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК, здійснювалось за обставинами того, що під час затримання ОСОБА_4 12 серпня 1998 року був підданий катуванню з боку працівників міліції, зазначений факт констатований рішенням Європейського суду з прав людини. Заява «Василь Іващенко проти України» заява 760/03 від 26 липня 2012 року.
30 серпня 2016 року старший слідчий відділу прокуратури Черкаській області ОСОБА_5 за результатами проведеного досудового розслідування прийняв рішення про закриття кримінального провадження № 0000284 від 04 вересня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення.

Оцінивши в постанові про закриття кримінального провадження обставини кримінального провадження, слідчий прийшов до висновку про те, що колишні співробітники Чорнобаївського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та заступник начальника дорожньої міліції УДАІ України в Черкаській області ОСОБА_7 діяли відповідно до вимог Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року і застосували заходи фізичного впливу та спеціальні засоби для подолання протидії законним вимогам міліції, що виразилося у невиконанні законних вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 лягти на землю, а тому в діях працівників міліції відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст. 365 КК України.
Зміст процесуального рішення слідчого у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст. 110 КПК України.
Як вбачається з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження органом досудового розслідування не в повній мірі проведено досудове розслідування, та поспішно прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Так, допитаний 12 серпня 1998 року як свідок ОСОБА_15 пояснив, що після затримання, ОСОБА_4 був доставлений в Чорнобаївську районну лікарню, оскільки під час затримання у нього проявилися ознаки якогось захворювання. Допитаний 21 грудня 2015 року як свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_4 був затриманий о 7 год. 12 квітня 1998 року.
Разом з тим, як вбачається з протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_4 , він складений 12 квітня 1998 року о 14 год. 40 хв. в приміщенні КР Чорнобаївського РВВС.
Отже слідчим під час досудового розслідування не перевірено де перебував ОСОБА_4 з часу його фактичного затримання та до часу складання протоколу про затримання підозрюваного.
Вказане свідчить про неповноту досудового слідства.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування не застосовані всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення, встановлення відсутності в діянні складу правопорушення, або невстановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Правові підстави визначені ст. 284 КПК України є вичерпними і не підлягають розширенню, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Оскільки органом досудового розслідування не застосовані всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що орган досудового слідства передчасно прийшов до висновку про закриття кримінального провадження, а тому постанова старшого слідчого відділу прокуратури Черкаській області ОСОБА_5 від 30 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000284 від 04 вересня 2015 року підлягає скасуванню з направленням матеріалів кримінального провадження прокурору Черкаської області для проведення досудового розслідування.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявниці.

Суд не вбачає підстав для задоволення вимоги скаржника зобов`язати прокуратуру Черкаської області внести відомості про злочини, вчиненні суддями апеляційного суду Черкаської області, які не надали ксерокопії відповідних документів для подачі письмових доказів до Європейського суду, оскільки ОСОБА_4 не звертався до прокуратури Черкаської області з заявою про внесення до ЄРДР відомостей про можливе вчинення суддями апеляційного суду Черкаської області кримінального правопорушення .

Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_4 зобов`язати прокуратуру Черкаської області скасувати постанови про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно співробітників Чорнобаївського РВ від 21 серпня 1998 року та 25 січня 1999 року та зобов`язати прокуратур Черкаської області відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» повторно розглянути справу, за якою він засуджений до довічного позбавлення волі, включаючи відновлення провадження у справі, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Зазначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, є вичерпним.

В пункті 1 інформаційного листа ВССУ від 09.11.2012 № 1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» зазначено, що главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним. Тому скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді за правилами статей 314 - 316 КПК.

Пунктом 12 інформаційного листа ВССУ від 09.11.2012 № 1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора постановляється ухвала. У КПК визначено вичерпний перелік рішень, які може бути прийнято за результатами розгляду скарги: 1) про скасування рішення слідчого чи прокурора у випадку визнання його незаконним; 2) про зобов`язання припинити дію у випадку визнання її незаконною; 3) про зобов`язання вчинити певну дію у випадку визнання бездіяльності незаконною.

Разом з тим, діючим КПК України не передбачене оскарження постанов про відмову в порушенні кримінальної справи, прийнятих відповідно до КПК України (1960 року) та зобов`язання прокуратури відновити провадження у кримінальній справі в порядку, визначеному КПК України (1960 року).

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 310, 395 КПК України, -

ухвалив :

Скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого відділу прокуратури Черкаській області ОСОБА_5 від 30 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000284 від 04 вересня 2015 року задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого відділу прокуратури Черкаській області ОСОБА_5 від 30 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000284від 04 вересня 2015 року.

Матеріали кримінального провадження № 0000284 від 04 вересня 2015 року направити прокурору Черкаської області для відновлення та організації досудового розслідування.

В задоволені решти вимог за скаргою відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду проголошено 3 листопада 2016 року о 8.30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1