В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2014 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

секретаря ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0004226 від 13 вересня 2013 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Павлограда, українця, громадянина України,

із середньою освітою, не одруженого, не працюючого,

який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.04.2013 року Павлоградським міськрайонним судом

Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до

громадських робіт строком 160 годин. Покарання не відбуте,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 08.04.2013 року був засуджений Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком 160 годин. Вирок вступив в законну силу, та надійшов на виконання до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області 03.07.2013 року.

31.07.2013 року засуджений ОСОБА_4 під підпис був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 389 КК України він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що було відібрано підписку. Також було винесено постанову, якою йому визначено день для реєстрації в Павлоградському МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області, а саме перший вівторок кожного місяця.

31.07.2013 року ОСОБА_4 було видане направлення для відпрацювання громадських робіт в КП «Затишне місто» м. Павлограда та він повинен був приступити до виконання громадських робіт з 02.08.2013 року.

Однак, ОСОБА_4 , будучи письмово ознайомленим із необхідністю реєстрації в Павлоградському МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області та виконання громадських робіт в КП «Затишне місто» м. Павлограда, допустив порушення порядку відбування покарання, чим скоїв правопорушення проти правосуддя.

Таким чином, починаючи з 02.08.2013 року ОСОБА_4 , діючи умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, без поважної причини не з`явився до КП «Затишне місто» м. Павлограда, для відпрацювання громадських робіт, про причину неявки нікому не повідомив, чим ухилився від відбування громадських робіт.

02.09.2013 року ОСОБА_4 було винесено письмове попередження про те, що в разі подальшого порушення ним порядку та умов відбування покарання, його буде притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України. Від ОСОБА_4 було відібрано пояснення, в якому він не зміг підтвердити факту поважної причини відсутності на відпрацюванні громадських робіт.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи діяти умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи у формі бездіяльності, без поважної причини не з`явився до КП «Затишне місто» м. Павлограда, для відпрацювання громадських робіт, про причину неявки нікому не повідомив, чим ухилився від відбування громадських робіт.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи 31.07.2013 року письмово ознайомленим із необхідністю реєстрації в Павлоградському МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області 06.08.2013 року та 03.09.2013 року не з`явився на обов`язкову реєстрацію до інспектора, чим порушив вимоги ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу в частині періодичного з`явлення на реєстрацію до КВІ.

В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи діяти умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи у формі бездіяльності, без поважної причини не з`явився до КП «Затишне місто» м. Павлограда, для відпрацювання громадських робіт, про причину неявки нікому не повідомив, чим ухилився від відбування громадських робіт.

10.09.2013 року ОСОБА_4 було винесено письмове попередження про те, що в разі подальшого порушення ним порядку та умов відбування покарання, його буде притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України. Від ОСОБА_4 було відібрано пояснення, в якому він не зміг підтвердити факту поважної причини відсутності на відпрацюванні громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання у вигляді 160 годин громадських робіт, присуджених йому вироком суду, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 Кримінально Виконавчого кодексу України порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, періодично з`являтись на реєстрацію до КВІ, про що був письмово попереджений 06.08.2013 року та 03.09.2013 року, однак ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків та не відбував громадські роботи в КП «Затишне місто» м. Павлограда та не з`являвся на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області, чим ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.

ОСОБА_4 відпрацьованого часу немає, та до відбуття призначеного судом покарання не приступив.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та суду показав, що 08.04.2013 року він був засуджений Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком 160 годин. 31.07.2013 року у Павлоградському МРВ КВІ він був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що від нього було відібрано підписку. Також, було визначено день для реєстрації в КВІ, а саме перший вівторок кожного місяця. Однак, він не з`явився до КП Затишне місто м. Павлограда для складання графіку відпрацювання та виходу на громадські роботи, так як працював на двох роботах та не міг відпрацювати громадські роботи, а також 06.08.2013 року та 03.09.2013 року він не з`явився на реєстрацію до КВІ. 02.09.2013 року та 10.09.2013 року йому знов були винесені письмові попередження, що у разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Але і після цього він також не вийшов для відпрацювання призначеного покарання. У вчиненому він щиро розкаюється.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний в ухиленні від відбуття покарання у вигляді громадських робіт.

Його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 389 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, вину визнав у повному обсязі.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання, не виявлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.2 ст. 389 КК України у виді арешту.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України слід перевести не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.04.2013 року у виді громадських робіт у покарання у виді арешту.

Відповідно до ст. 71 ч. 1 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 до покарання, призначеного за новим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.04.2013 року, за яким він був засуджений до покарання у виді 160 годин громадських робіт, оскільки останній вчинив злочин, не відбувши покарання у вигляді громадських робіт.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним злочинів, оскільки виправити останнього та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді одного місяця арешту.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України ОСОБА_4 перевести не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.04.2013 року, у виді 160 (ста шістдесяти) годин громадських робіт у покарання у виді арешту строком 20 (двадцять) днів.

Відповідно до ст. 71 ч. 1 КК України ОСОБА_4 до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.04.2013 року та остаточно до відбування визначити покарання у виді одного місяця десяти днів арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1