АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2135/16 Справа № 176/2053/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Дніпропетровської області в порядку дистанційного судового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2016 року, якою було відмовлено в задоволенні подання Жовтоводської виправної колонії №26 про умовно-дострокове звільнення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

07.02.2011 року Петрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч.3 ст.186, ст.ст.70, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2016 року, Жовтоводській виправній колонії №26 було відмовлено в застосуванні до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд першої інстанції, вивчивши документи, що знаходяться в особовій справі засудженого ОСОБА_7 , заслухавши пояснення засудженого та представника адміністрації Жовтоводської виправної колонії №26, дійшов висновку про те, що поведінка засудженого за весь період відбування покарання, в тому числі тримання його в місцях попереднього ув`язнення, не свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки засуджений мав 4 стягнень та 2 заохочення.Наявність позитивної характеристики не вказує на усвідомлення засудженим своєї вини та щире каяття, а поведінка останнього свідчить лише про те, що він бажає скорішого звільнення з місць позбавлення волі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування і просить ухвалити нову ухвалу, якою звільнити його від відбування покарання умовно-достроково. Вважає, що оскаржуване ним судове рішення є незаконне, необґрунтоване і немотивоване, оскільки суд постановляючи ухвалу не взяв до уваги докази, які мають суттєве значення по справі, а саме: позитивну характеристику, клопотання представника адміністрації Жовтоводської виправної колонії №26, думку прокурора, який не заперечував щодо його умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.3 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом не відбутої частини покарання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України).

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання про звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_7 , правильно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання і перебування в місцях попереднього ув`язнення, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з ціллю виховного впливу на засуджених, та дійшов до правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б в своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про незаконність, необґрунтованість та невмотивованість постановленого судом першої інстанції рішення, посилання на неупередженість до нього судді, колегія суддів вважає не обґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Безпідставними є твердження засудженого ОСОБА_7 проте, що суд не взяв до уваги докази, які мають суттєве значення по справі, оскільки суд належним чином дослідив всі докази, які були надані суду та дав їм належну оцінку.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання, за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст.187, ст.70, ст.71КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Беручи до уваги ступінь, тяжкість вчинених засудженим кримінальних правопорушень, встановлених вище обставин, характеристики на засудженого, колегія суддів вважає, що поведінка ОСОБА_7 не свідчить про виправлення останнього.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність оскаржуваного рішення та не вбачає підстав для його скасування з викладених в апеляційній скарзі мотивів.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2016 року, якою було відмовлено в задоволенні подання Жовтоводської виправної колонії №26 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку.
Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області :
_______________ ______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4