Роздільнянський районний суд Одеської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Номер провадження: 1-кп/511/176/16
17 листопада 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Роздільна, Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, працюючого по найму у сільському господарстві та на будівництві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 у вересні 2014 року, більш точної дати встановити не представилось можливим, з метою розпиття алкогольних напоїв, прибув до домоволодіння по АДРЕСА_3 , що належить його товаришу ОСОБА_7 , де разом на протязі двох-трьох днів, більш точного часу встановити не надалось можливим, вживали спиртні напої. В один із днів, після вживання алкогольних напоїв, вранці, ОСОБА_4 прокинувся в городі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Згадавши, що за час перебування за вказаною адресою, він бачив бензопилу, в подальшому у нього виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна. Далі, діючи з корисливих мотивів, переконавшись у відсутності поблизу господаря будинку та сторонніх осіб, він підійшов до приміщення гаражу за вказаною адресою: АДРЕСА_3 та через дверний отвір шляхом вільного доступу проник у середину, звідки таємно заволодів, належною ОСОБА_7 бензопилою марки «HOMELITE», червоного кольору №НР 1340081 та з викраденим майном з місця злочину зник. В подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 600 гривень.
Своїми навмисними дями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, кваліфікований, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.
Крім того, після вчинення вказаної крадіжки, у вересні 2014 року, в денний час, більш точної дати встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , з метою розпиття спиртних напоїв, прибув пішки до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , що належить його товаришу ОСОБА_8 , де спільно з останнім вживав алкогольні напої. Випивши разом пляшку горілки, ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_8 велосипед «Україна» з забарвленням рами білого кольору аби поїхати до магазину та придбати ще пляшку горілки. Перебуваючи у дружніх стосунках та довіряючи ОСОБА_4 , ОСОБА_8 добровільно передав йому свій велосипед. ОСОБА_4 виїхав за межі подвір`я домоволодіння, за вище вказаною адресою, де маючи умисел на повторне заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , заволодів його велосипедом та, в подальшому, вказаний велосипед «Україна», ОСОБА_4 продав за 90 гривень ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 . Своїми злочинними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 1000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, кваліфікований, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Крім того, 18.03.2015 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_4 прибув пішки до центрального парку, розташованого у м.Роздільна, Одеської області, де зустрів свого знайомого ОСОБА_10 , який розмовляв по мобільному телефону, марки «Samsung GT-E 1080i» чорного кольору, imei: НОМЕР_1 . Після чого ОСОБА_4 , маючи намір на повторне заволодіння чужим майном, а саме: мобільним телефоном марки «Samsung GT-E 1080i», використовуючи свої особисті довірливі стосунки з ОСОБА_10 , як спосіб заволодіння вказаною річчю, попросив у останнього, дати йому на деякий час для особистого користування мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1080i», не маючи наміру його повернути, а маючи намір обернути його на власну користь. Довірившись запевненнями ОСОБА_4 про повернення мобільного телефону, ОСОБА_10 добровільно передав йому мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1080i», чорного кольору, вартістю 200 гривень. Отримавши вказаний мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1080i», ОСОБА_4 пішов у невідомому напрямку разом з мобільним телефоном та не повернув його власнику ОСОБА_10 , а розпорядився ним за власним розсудом у корисливих цілях, здійснивши продаж вказаного мобільного телефону марки «Samsung GT-E 1080i» третім особам та заподіявши ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 200 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, кваліфікований, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Крім того, ОСОБА_4 06.05.2015 року в денний час прибув до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , де зареєстрований та мешкає ОСОБА_11 . Далі, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, з корисливих мотивів переліз через зачинені двустворчаті ворота, котрі ведуть до подвір`я вказаного домоволодіння. Опинившись на зачиненій території, ОСОБА_4 послідував прямо від вхідних воріт по подвір`ю до приміщення незачиненого гаражу. В гаражі ОСОБА_4 побачив спортивний велосипед марки «PEGASUS», синього кольору, котрий належить ОСОБА_11 і, у нього виник злочинний намір на заволодіння вказаною річчю. Переконавшись, що господарів немає вдома, ОСОБА_4 таємно заволодів, належним ОСОБА_11 спортивним велосипедом марки «PEGASUS», синього кольору. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме: продав його ОСОБА_12 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 за 500 гривень. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 8000 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, кваліфікований, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.
Крім того, в ніч з 17.05.2015 року на 18.05.2015 року ОСОБА_4 , маючи намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до огородженого домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , у якому мешкає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де переконавшись у відсутності господаря домоволодіння та сторонніх осіб, перестрибнув паркан та проник у приміщення сараю, який знаходиться на території вищезазначеного подвір`я, звідки таємно викрав велосипед марки «Салют» з рамою бірюзового кольору, вартістю 300 гривень, тим самим завдавши потерпілій матеріального збитку на вказану суму.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, кваліфікований, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.
За сукупністю ОСОБА_4 вчинив злочини передбачені ч.3 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні даних злочинів визнав повністю та пояснив, що вказані у обвинувальному акті речі він дійсно викрав у період 2014 2015 років у потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 за обставин, викладених у обвинуваченні, та мав намір їх продати, а отримані кошти витратити на власні потреби оскільки на той час не мав роботи та засобів існування. Також визнав, що шахрайським шляхом заволодів майном своїх знайомих, а саме: велосипедом «Україна», що належить ОСОБА_8 заволодів у вересні 2014 року та мобільним телефоном «Samsung GT-E 1080i», що належить ОСОБА_10 заволодів 18.03.2015 року, за обставин, викладених у обвинуваченні. Ці речі він також продав, а виручені кошти витратив на власні потреби. На сьогоднішній день він потерпілим відшкодував збитки, спричинені злочинами, шляхом повернення викраденого майна, а тому потерпілі не мають матеріальних претензій до нього. Він розуміє, що вчинив злочини, щиро кається та просить суд не обирати йому суворе покарання. пояснив, що має сезонну роботу на полях, за яку отримує гроші, а тому його матеріальне становище покращилося. Обіцяє більше злочинів не вчиняти.
Потерпіла ОСОБА_6 , прибувши у підготовче судове засідання, підтвердила суду, що не має будь-яких претензій до обвинуваченого, оскільки викрадений велосипед їй повернуто, надала заяву про подальший розгляд справи у її відсутності та просила обрати покарання ОСОБА_4 на розсуд суду, на суворому покаранні не наполягала. Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 повторно у судове засідання не прибули, будучи належним чином сповіщені про час, дату і місце розгляду справи, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, підтвердили, що на сьогоднішній день обвинувачений відшкодував їм матеріальний збиток, повернувши викрадене майно, і вони претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, цивільні позови по справі не заявили, на суворому покаранні не наполягають.
Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників судового провадження, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та, роз`яснивши положення ст.349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає.
Вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних злочинів, особу винного, його соціальне та сімейне становище. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом визнаються: щире каяття, визнання вини повністю, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику з місця проживання, те, що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра не перебуває, не судимий в силу ст.89 КК України. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи всі пом`якшуючі вину обвинуваченого обставини, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства з призначенням йому покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк. При цьому суд враховує думку всіх потерпілих по даному кримінальному провадженню, які зайняли виключно сприятливу позицію відносно обвинуваченого та не наполягають на суворому його покаранні та обранні йому покарання, пов`язаного з ізоляцією його від суспільства. Також при обранні покарання суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 після 18.05.2015 року ніяких злочинів не вчиняв, працює по найму, не вживає спиртні напої, а отже твердо став на шлях виправлення.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує у порядку, визначеному ст.100 КПК України.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід, обраний до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст.369-376, 392, 393,395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.190 ч.2 та ст.185 ч.3 КК України та призначити покарання:
-по ст.190 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
-по ст.185 ч.3 КК України у виді позбавлення воли на строк 4 (чотири) роки.
Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Покласти на засудженого такі обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України ( в редакції Закону №1492-19 від 07.09.2016 року, який набрав чинності 08.10.2016 року), а саме: - 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: бензопилу марки «HOMELITE», червоного кольору №НР 1340081; велосипед «Україна»; мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1080i»; спортивний велосипед марки «PEGASUS», синього кольору; велосипед марки «Салют», з рамою бірюзового кольору, які долучені до кримінального провадження та передані на відповідальне зберігання потерпілим, вважати повернутими власникам ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , згідно п.5 ч.9 ст.100 КПК України.
Запобіжний захід, обраний до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши з під варти у залі суду. До набрання вироком законної сили інший запобіжний захід до ОСОБА_4 - не обирати.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Роздільнянський районний суд Одеської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.
Суддя: ОСОБА_1