В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.04.2016 Справа №607/18589/15-к

Тернопільський міськрайонний суд
в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000534 від 17 жовтня 2015 року, щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, не працює,не судимого згідно ст. 89 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 185 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
встановив:

16 жовтня 2015 року приблизно о 23 год. ОСОБА_3 , умисно, з корисливих мотивів, таємно, усвідомлюючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом віджиму вхідних дверей металевим предметом, проник у приміщення літньої кухні, що в дачному кооперативі «Чиста криниця» с. Курники Тернопільського району, звідки, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, викрав двоствольну мисливську рушницю 12 калібру моделі «ІЖ-27ЕМ» вартістю 2 400 грн., патронтаж для патронів вартістю 100 грн., в якому знаходилося 12 патронів, які є боєприпасами 12 калібру до мисливської гладкоствольної зброї, вартістю 156 грн., ніж вартістю 1 000 грн., який знаходився в чохлі вартістю 40 грн., з якими з місця вчинення злочину втік, завдавши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3 696 грн.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав в повному обсязі. Однак, з його показань, даних суду, вбачається часткове визнання вини. Так, він пояснив,його з сім`єю вигнали з їх дому, і він поселився в с. Курники Тернопільського району, Садове товариство «Чиста криниця». Злочин вчинив внаслідок тяжких сімейних обставин: вкрав рушницю в потерпілого для того, щоб полякати відповідачів у цивільній справі за його позовом. Потім він передумав з огляду на наявність в нього малих дітей, тому 20 жовтня 2015 року зателефонував до дільничного інспектора, якому зізнався у крадіжці. Злочин вчинив (точної дати не пам`ятає, вказує, що дата вказана в документах провадження, відповідає дійсності) приблизно о 10-12 год. ночі. Із будинку потерпілого взяв речі, перелічені в обвинувальному акті, пошкодивши замок дверей за допомогою грабель. Рушниця знаходилась за софою, яку він відсунув. Патронтаж та ніж виявив на «креденсі». Алкоголь вжив вже після крадіжки. Ті речі, які зазначені в позові потерпілого, не крав. Бажає відшкодувати вартість відновлення замків, які знищив, в сумі, вказаній в обвинувальному акті 1 500 грн. та моральну шкоду в сумі 500 грн. Про вчинене шкодує. Намагався частково в межах своїх фінансових можливостей відшкодувати потерпілому завдану шкоду, надсилаючи поштовими переказами останньому гроші, однак той відмовляється їх отримувати.
Крім часткового визнання обвинуваченим вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, його винуватість доводиться такими доказами:
показаннями ОСОБА_9 , даними суду про те, що 17 жовтня 2015 року виявив крадіжку речей з його будиночка в с. Курники. Були зламані двоє дверей, в помешканні речі були порозкидані. Зникли: 2 ножа, які йому подарували в 1978/1979рр., килим, рушниця, патронтаж, ліхтарик. Йому повернули рушницю, 2 патрони (решту відстріляли при експертизі), ніж, патронтаж. Востаннє, коли був на дачі, виявив нестачу інших речей, вказаних в позові. Документів, квитанцій на підтвердження позову не має, бо не зберігав. Пояснив, що 16 жовтня 2015 року йому дружина ОСОБА_10 сказала, що ОСОБА_3 , вживши спиртне, казав, що йде на «промисел», тому вважає обвинуваченого винним в крадіжці усіх його речей. Ним же подано позов, який уточнювався, про стягнення з обвинуваченого в його користь матеріальноїшкоди на загальну кінцеву суму 10 730 грн. та 10 000 грн. моральної шкоди.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17 жовтня 2015 року, в ОСОБА_11 повідомив про те, що в с. Курники Тернопільського району в дачному кооперативі «Чиста криниця» з приміщення дачної літньої кухні невідомі особи в період з 18:30 11 жовтня 2015 року по 08:30 17 жовтня 2015 року викрали рушницю ИЖ-27.
Аналогічні відомості повідомлені потерпілим 17 жовтня 2015 року о 08:35 в ЧЧ Тернопільського РВ УМВС.
Протоколом із таблицею ілюстрацій від 17 жовтня 2015 року огляду приміщення літньої кухні, що в дачному кооперативі «Чиста криниця» с. Курники Тернопільського району, під час якого виявлено слід віджиму на вхідних дверях, а також сліди рукавиць.
Протоколом огляду із таблицею ілюстрацій від 15 листопада 2015 року місця події території дачного кооперативу «Чиста криниця» с. Курники Тернопільського району: на відстані приблизно 30 м. від дачного будинку АДРЕСА_3 в траві під несправним вагончиком виявлено в чохлі предмет схожий на ніж із позначкою № НОМЕР_1 , патронтаж із 12-ма предметами, схожими на патрони, предмет, схожий на мисливську рушницю із маркувальними позначками № НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , які були оглянуті.
Протоколом проведення слідчого експерименту із таблицею ілюстрацій від 30 листопада 2015 року, під час якого ОСОБА_3 наочно продемонстрував свою поведінку під час викрадення із літньої кухні, що в дачному кооперативі «Чиста криниця» с. Курники Тернопільського району, мисливської рушниці, патронтажу та ножа, із використанням рукавичок та металевого предмету для віджиму дверей. Також, показав на вагончик, під яким в подальшому заховав викрадені речі.
Протоколом від 16 листопада 2015 року огляду предметів: ножа, двоствольної мисливської рушниці 12 калібру моделі «ІЖ-27ЕМ», дванадцять предметів, схожих на патрони 12 калібру, чохла для ножа, патронтажу, садових граблів.
Висновком експерта № 1.2-388/15 від 27 листопада 2015 року про підтвердження наявності на вхідних дверях дачного будинку потерпілого слідів рукавиць.
Висновком експерта № 1.5-10/15 від 27 листопада 2015 року, яким підтверджується факт зламу вхідних дверей на місці події.
Висновком експерта № 1.2-437/15 від 24 листопада 2015 року дослідження холодної зброї, за яким ніж із маркувальною позначкою 11271 є різновидом виробів гоподарсько-побутового призначення.
Висновком експерта № 1.2-436/15 від 23 листопада 2015 року, за яким предмет по факту крадіжки з дачного будинку ОСОБА_6 є гладкоствольною мисливською вогнепальною зброєю 12 калібру моделі «ІЖ-27ЕМ» з серійним номером « НОМЕР_4 » виробництва Іжевського зброярського заводу (Росія), придатна для стрільби.
Сторонами провадження жодним чином не заперечувалась її вартість в 2 400 грн., а також вартість патронів 156 грн. і ножа -1 000 грн.
Висновком експерта № 1.2-435/15 від 24 листопада 2015 року про те, що надані на дослідження 12 предметів є боєприпасами, мисливськими патронами 12-го калібру до мисливської гладкоствольної зброї 12-го калібру, які є придатними для стрільби.
Висновком експерта № 6-581/15 від 25 листопада 2015 року про залишкову вартість чохла для ножа 40 грн.
Висновком експерта № 6-580/15 від 25 листопада 2015 року про залишкову вартістьпатронтажу для патронів 100 грн.
Копією дозволу № 28 від 27 вересня 1977 року, виданий ОСОБА_6 на право зберігання, носіння ІЖ-27 ЕМ 12 калібру № НОМЕР_4 .
З врахуванням вищенаведених доказів, які є взаємоузгодженими, у достовірності яких у суду немає підстав сумніватись, суд вважає вину ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення згідно обвинувачення, доведеною.
Частина 5 ст. 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, суд оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення Європейського Суду з прав людини від 20 вересня 2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення.
Крім цього, обвинуваченому ставилось в провину завдання потерпілому матеріальної шкоди на суму 1 500 грн. шляхом пошкодженням вхідних дверей літньої кухні. Суд вважає, що вказане підлягає виключенню з обвинувачення, оскільки не охоплюється диспозицією ч. 3 ст. 185 КК України.
Показання обвинуваченого про відсутність в нього корисливого мотиву на викрадення рушниці в потерпілого та вчинення злочину для погрози відповідачам у справі за його позовом, суд відкидає, позаяк вони спростовуються наведеними доказами та обставинами правопорушеннями, зокрема, його поведінкою після вчинення правопорушення та незастосування зброї для цілей, на які він вказує.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини провадження, та вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.
Однак, беручи до уваги дані про його особу, зокрема, те, що вважається таким, що не має судимості, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох дітей; обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання,не зважаючи на позицію потерпілого, який просить суворо карати обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
При цьому суд, також зважає на спроби обвинуваченого частково відшкодувати потерпілому завдану шкоду.
Суд не може визнати як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, на що вказує потерпілий, з огляду на межі судового розгляду та відсутність вказаної обставини у висунутому ОСОБА_3 обвинуваченні.
Також, длязабезпечення належної ОСОБА_13 під час іспитового строку, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.
Щодо цивільного позову то, суд вважає, що його слід задовольнити частково з наступних міркувань:
згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Ч. 1 ст. 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Частиною 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Позовні вимоги ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної із відновленням дверних замків в загальній сумі 1 500 грн. та 500 грн. моральної шкоди, з огляду на їх визнання обвинуваченим, підлягають до задоволення.
ОСОБА_6 , зазначаючи про те, що окрім перелічених у обвинувальному акті речей ОСОБА_3 у нього було викрадено ще й ряд інших предметів, вартість яких і складають суму матеріальних збитків цивільного позову, не надає про це доказів, які б доводили те, що ці речі дійсно зберігались у помешканні, в яке проник обвинувачений та що вони справді були ним викрадені. З огляду на викладене, в силу вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, ці обставини є недоведеними, судом відкинуті, а тому у задоволенні позову, в т.ч. уточненому, в цій частині слід відмовити.
Враховуючи, що потерпілим та його представником витрати на послуги адвоката не підтверджені, зокрема немає квитанції до прибуткового касового ордера, суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити.
При вирішенні питання про відшкодування ОСОБА_6 моральної шкоди, суд враховує її доводи, характер вчиненого ОСОБА_3 злочину, і вважає, що його діями потерпілому спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних переживанням, яких він зазнав у зв`язку з протиправним вилученням в нього майна, відновленням порушеного права, пережитті стресу. З урахуванням викладених обставин, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне відповідно до статей 23, 1167, 1168 ЦК України стягнути з обвинуваченого в користь потерпілого 5 000 грн., в т.ч. 500 грн. визнаних обвинуваченим, на відшкодування моральної шкоди.
Захід забезпечення кримінального провадження запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний ОСОБА_3 слідчим суддею 30 листопада 2015 року, до набрання вироком законної сили слід змінити на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки протягом двох місяців прибувати за першою вимогою до суду чи прокурора, не залишати без дозволу суду чи прокурора м. Тернопіль, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.
Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 /чотири/ роки.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 /три/ роки.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Захід забезпечення кримінального провадження запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний ОСОБА_3 суддею 30 листопада 2015 року, змінити на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки протягом двох місяців /до 25 червня 2016 року/: прибувати за першою вимогою до суду чи прокурора, не залишати без дозволу суду чи прокурора м. Тернопіль, повідомляти суд або прокурора про зміну місця проживання.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 3 130 грн. 98 коп.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 (п`ять) грн.та відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Речові докази:
- ніж виготовлений саморобним способом з використанням промислового обладнання з наслідуванням ознак мисливських ножів загального призначення в кількості 1 шт.; мисливські патрони 12 калібру до мисливської гладкоствольної зброї 12 калібру в кількості 2 шт.; двоствольна мисливська рушниця 12 калібру, моделі «ІЖ-27ЕМ» в кількості 1 шт., залишити ОСОБА_6 ;
- садові граблі-залишитиШемету ОСОБА_14 ;
- сліди рукавиць та зліпок, - залишити при матеріалах даного провадження.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тернопільський міськрайонний суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуюча суддя ОСОБА_1