Справа № 147/945/16-к
Провадження № 1-кп/147/87/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2016 року смт Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Тростянець кримінальне провадження, внесене 20.01.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області, українця, громадянина України, розлученого, офіційно непрацюючого, освіта середня-спеціальна, проживаючого до затримання за місцем реєстрації АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 190 ч.1, 185 ч.3 КК України,
сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5 , інші учасники - потерпілий ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 з липня 2015 року по січень 2016 року, перебуваючи із ОСОБА_6 в довірливих стосунках, користуючись належним останньому мопедом марки «Хонда Діо», темно синього кольору, б/н, 18.01.2016 року маючи умисел на заволодіння чужим майном, протиправне збагачення, з корисливих спонукань, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_2 продав належний ОСОБА_6 мопед марки «Хонда Діо», темно синього кольору, б/н, вартістю згідно висновку Вінницького НДЕКЦ УМВС України №70 від 23.03.2016 року 8 010,00 грн., чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.
Він же, 20.01.2016 року близько 00:00 год. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб на території магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_3 з тильної сторони приміщення магазину, за допомогою драбини, через вікно проник всередину магазину. Після чого через кімнату вітрину, зламавши металевий замок потрапив у середину приміщення, звідки із шухляди письмового столу викрав грошові кошти в розмірі 5 500,00 грн., та з приміщення магазину дев`ять мішків з цукром, загальною вагою 450 кг на суму 6 282,00 грн., з розрахунку 1 кг. цукру становить 13 грн. 96 коп.
Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 - власнику магазину матеріальну шкоду на загальну суму 11 782,00 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині при вказаних вище обставинах визнав повністю, визнав фактичні обставини, встановленні в ході досудового розслідування та щиро розкаявся, просив суворо не карати. Суду показав, що дійсно перебував з потерпілим в довірливих стосунках, оскільки починаючи з липня 2015 року по січень 2016 року працював на нього неофіційно. ОСОБА_7 на період його роботи надав йому в користування мопед. У той час погрішились різко стосунки у сім`ї, взаємини з дружиною стали напруженими. Зароблених коштів не вистачало, адже ОСОБА_7 ще відпрацював борг. Погіршення матеріального становища, разом із труднощами в сім`ї, змусили прийняти його рішення повернутися на батьківщину в м. Бровари, де мав влаштуватись на роботу. Однак, грошей не мав, тому вирішив перепродати мопед, що і зробив. Разом з тим, документи, а саме паспорт на його ім`я, потерпілий зберігав у себе в магазині. Тому вирішив ці документи забрати, проник до магазину, де в шухляді стола знайшов свій паспорт. Там же на очі попались гроші . Які причини спонукали взяти ті гроші, пояснити не може, але він їх узяв. Там було близько 5500,00 грн. Після цього повернувся у сторожку біля магазину. В сторожці передивляючись телефонний записник побачив номер телефона чоловіка, який колись робив у ОСОБА_7 , та в разі наявності чогось на продаж просив йому телефонувати. Подзвонив йому. Запропонував продати йому 9 мішків цукру. Той погодився, під`їхав з тильної сторони магазину, та забрав цукор. Отримавши гроші за цукор, повернувся до сторожки, де пробув до 04.00 год. ранку. В 04,00 години сів на автобус до м. Броварів та поїхав додому. Там влаштувався на роботу, маючи намір повернути всі кошти, всі борги ОСОБА_7 . Від свого обов`язку повернути борг, викрадене не відмовляться. Усвідомлює. що вчинив злочини, щиро кається, однак, просить суд дати йому можливість виправитись, щоб зберегти сім`ю, адже відносини з дружиною почали налагоджуватись, утримувати сім`ю, а також щоб будучи не в місцях позбавлення волі мати можливість відпрацювати, та повернути потерпілому шкоду та борг. Цивільний позов потерпілого визнає на загальну суму 20 000,00 грн., з яких 11 782,00 грн. матеріальні збитки, решта моральна шкода. В судовому засіданні, а також під час свого останнього слова просив вибачення у потерпілого.
Допитаний під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що являється власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». ОСОБА_3 знає тривалий час, працював у нього не офіційно, потім на певнимй час оформив його на роботу до себе. Платив заробітну плату на рівні мінімальної. Коли роботи не було в магазині, ОСОБА_8 працював у нього по домашньому господарству, за що також платив таку ж суму. За час його роботи претензій чи нарікань до останнього не було. Мопед був куплений на прохання ОСОБА_8 , з тим що за нього він відпрацює або віддасть гроші. На час вчинення злочину, мопед був обвинуваченим не виплачений. Він довіряв йому повністю. Однак, він вчинив крадіжку майна, грошей, продав мопед, поїхав нічого не сказавши. Потерпілий просив його одуматись, повернутись. Той запевняв, що все поверне. Однак йому не вірить, вважає, що він обманює. Тому просив призначити суворе покарання, оскільки на його думку злодій повинен сидіти у тюрмі. Щодо цивільного позову, потерпілий погодився із тією сумою, яку визнає обвинувачений, зменшивши його ціну до 20 000,00 грн., тобто 11 782,00грн. матеріальні збитки, решта моральні. На даний час йому повернуто лише мопед.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство); ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, враховуючи при цьому визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд бере до уваги тяжкість скоєних ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості та тяжким злочином, поведінку обвинуваченого після вчиненого, яка містить ознаки щирого каяття, бажання стати на шлях виправлення та усунути наслідки вчинених злочинів, відомості, що характеризують його особу, а саме: в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, офіційно не працює, до затримання мав дохід від роботу на підприємстві по виготовленню вікон, за місцем проживання компрометуючі матеріали на нього не надходили, за місцем роботи у ФОП ОСОБА_6 виключно позитивна характеристика, має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікаря нарколога Тростянецької ЦРЛ, Броварської поліклініки не перебуває, під наглядом в психіатричному кабінеті не знаходиться, має на утриманні неповнолітню доньку.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обтяжуючі обставини судом не встановлено.
Беручи до уваги тяжкість вчинених ОСОБА_3 злочинів та перелічені дані про його особу у їх сукупності, а також поведінку його після вчиненого, яка наповнена щирим жалем, каяттм, бажанням відшкодувати завдані збитки, суд, керуючись правилами ст. 65 КК України вважає за необхідне із застосуванням правил ст.ст. 70, 72 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 1 ст. 190, ч.3 ст. 185 КК України. Крім того, беручи до уваги всі викладені обставини у їх сукупності, суд вважає у даному випадку, як виняток, за можливе виправлення останнього в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак знаходить правові підстави для застосування ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим максимальним строком, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину. На переконання суду реальне відбування покарання, на якому власне наполягав потерпілий, не сприятиме останньому у відшкодуванні збитків. Можливість працевлаштуватись, віднайти інші законні способи достойного заробітку для повернення суми позову можлива лише при відбуванні покарання з випробуванням.
Потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди в сумі 30 000,00 грн. та моральної шкоди в сумі 30 000,00 грн. Крім того, потерпілий просить стягнути також понесені ним та документально підтверджені судові витрати на правову допомогу та судові витрати (а.с.8-10). У судовому засіданні потерпілий зменшив позовні вимоги, просив стягнути з обвинуваченого на його користь 20 000,00 грн., з яких 11 782,00грн. матеріальні збитки, решта моральні. А також процесуальні витрати.
Зменшені позовні вимоги визнані обвинуваченим в судовому засіданні. А тому в силу ст. 174 ч.4 ЦПК України визнання позову обвинуваченим, він же цивільний відповідач, приймається судом, оскільки не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Враховуючи викладене, цивільний позов підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 88 ЦПК, якою суд керується при розгляді кримінального провадження, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 підлягають стягненню судові витрати по сплаті останнім судового збору за позовні вимоги немайнового характеру в розмірі 551,20 грн. (а.с.67), та на користь держави в сумі 551,20 грн. за вимоги майнового характеру у цивільному позові. Сума витрат на правову допомогу потерпілим не зазначена та доведена, а тому до стягнення не підлягає.
Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю наявних у провадженні речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Під час досудового розслідування обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який був продовжений судом під час судового розгляду. Враховуючи прийняте судом рішення щодо виду та міри покарання ОСОБА_3 , з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків до вступу вироку в законну силу, суд вважає необхідним змінити обвинуваченому запобіжний захід з утримання під вартою на особисте зобов`язання, з покладанням обов`язків, передбачених законом.
Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190 КК України, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
-за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Згідно ч.1 ст.70, ч.1 ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання покарань, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
Згідно ч.5 ст. 72 КК України в строк покарання зарахувати ОСОБА_3 попереднє ув`язнення в період з часу затримання - 21.07.2016 року (включно) по 10.11.2016 року (включно) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, звільнивши з-під варти в залі суду.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Цивільний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальних збитків 11 782 (одинадцять тисяч сімсот вісімдесят дві) грн., моральних збитків 8 218 (вісім тисяч двісті вісімнадцять) грн., а всього 20 000 (двадцять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на на користь ОСОБА_6 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по сплаті судового збору за вимоги майнового характеру в сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 20 коп., а також за проведення судової авто-товарознавчої експертизи в сумі 770 (сімсот сімдесят) грн. 35 коп.
Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу - тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язок прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання та місця роботи.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покаляти на органи поліції за місцем реєстрації обвинуваченого.
Речові докази по справі, а саме: мопед «Хонда Діо», темно синього кольору, б/н, що переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити йому ж.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя