АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №610/2193/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/2504/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 13 вересня 2016 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 жовтня 2010 року,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимий, визнаний винним за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.2 ст.121, ч.1 ст.309 КК України та йому призначено покарання із застосуванням ст.70, ст.71 КК України - 8 років та 8 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 2 лютого 2016 року, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_8 зарахований строк попереднього ув`язнення з 26 січня 2010 року по 23 грудня 2010 рік у строк покарання, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

1 червня 2016 року адміністрація арештного дому Покровської (Жовтневської) виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№17) звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , посилаючись на те, що за час відбування покарання засуджений має сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 10 червня 2016 року вказане подання задоволено, та постановлено звільнити ОСОБА_8 умовно-достроково від відбування покарання за вироком суду від 27 жовтня 2010 року на невідбуту частину покарання 1 рік 4 місяці та 20 днів.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 2 серпня 2016 року вищезазначена ухвала районного суду скасована, та призначений новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі.
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 13 вересня 2016 року у задоволенні подання начальника арештного дому Покровської (Жовтневської) виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№17) відмовлено.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_8 своєю поведінкою, яка не була стабільною протягом всього періоду відбування ним покарання, та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки за час відбування покарання він отримав лише два заохочення і одне стягнення; а також засудженим під час відбування покарання не відшкодована шкода у розмірі 135324,5 гривень.

Крім того, засудженому неодноразово надавалась можливість виправитись, оскільки у 2000 році він був звільненим від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію», у 2002 році до нього застосовувались положення ст.75 КК України, у 2009 році застосовувалось умовно-дострокове звільнення, однак, останній знову вчиняв кримінальні правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 13 вересня 2016 року скасувати, а матеріали провадження направити на новий судовий розгляд, оскільки судом не було взято до уваги те, що він хворіє на тяжку форму туберкульозу, вже відбув 3/4 строку покарання, позитивно характеризується, двічі заохочувався, залучається до праці у лікувально-трудовій майстерні колонії, приймає активну участь у проведенні ремонтних робіт житлових та побутових приміщень відділення, до праці відноситься сумлінно та має позитивні плани на майбутнє.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши у режимі відеоконференції пояснення засудженого, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив їх задовольнити, а також думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження й особову справу засудженого ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так, відповідно до ч.1 ст.359 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вимогами ч.2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, дослідивши всю інформацію про поведінку засудженого при відбутті покарання, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_8 своєю поведінкою не довів свого виправлення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та особової справи засудженого, ОСОБА_8 раніше судимий: 1) 6 січня 2000 року за ч.2 ст.140 КК України (в ред. 1960 року) до 1 року 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 9 червня 2000 року згідно Закону України «Про амністію» від 11 травня 2000 року; 2) 19 липня 2002 року за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 3) 3 липня 2006 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 30 квітня 2009 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 6 днів; 4) 27 жовтня 2010 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.2 ст.121, ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 8 років 8 місяців позбавлення волі.

Приймаючи до уваги, що до ОСОБА_8 раніше застосовувались вимоги Закону України «Про амністію», положення ст.75 КК України та він був умовно-достроково звільнений від відбування покарання, однак у ці періоди знову вчиняв умисні тяжкі злочини, що не може підтверджувати його виправлення та намагання у подальшому не вчиняти нові злочини.

Наявність двох заохочень за час відбування покарання не є беззаперечним доказом того, що засуджений за цей час довів своє виправлення.

Посилання ОСОБА_8 щодо його працевлаштування також не може свідчити про його сумлінне ставлення до праці протягом всього часу відбування покарання, оскільки засуджений працював верстатником деревообробних верстатів у лікувально-трудовій майстерні Покровської (Жовтневської) ВК (№17) лише в серпні 2015 року та у квітні 2016 року, за що йому була нарахована заробітна плата у загальній сумі 148 гривень 21 копійка, про що вказує довідка з бухгалтерії, яка знаходиться в матеріалах особової справи засудженого.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та об`єктивно врахував особу засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання та дійшов вірного висновку про відсутність переконливих доказів, які б свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, та обґрунтовано відмовив у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання.

Крім того, з витягу з протоколу №43 від 26 жовтня 2016 року засідання комісії Олексіївської ВК (№25) вбачається, що ОСОБА_8 було відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації на підставі ст.101 КВК України, як до особи, яка не стає на шлях виправлення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не в повній мірі дослідив дані про його особу та відомості про його поведінку за час відбування покарання є невмотивованими, оскільки вбачається, що ці обставини, в сукупності з іншими, які підлягають дослідженню та встановленню при розгляді подання про умовно-дострокове звільнення, були належним чином судом досліджені та оцінені.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 13 вересня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника арештного дому Покровської (Жовтневської) виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№17) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той же строк з дня вручення йому зазначеної копії судового рішення.

Судді:
_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5