справа №619/1547/16-к
провадження №1-кп/619/222/16
УХВАЛА
іменем України
29 липня 2016 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
представника цивільного
позивача ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, маючого сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого провідним науковим співробітником відділу інструментальної та малоінвазивної хірургії хребта інституту патології хребта та суглобів ім. проф. Ситенка,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
25.03.2015 року, приблизно о 16:00 на по автодорозі «Харків - Щербаківка» рухався технічно справний автобус «БАЗ Богдан» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 в напрямку населеного пункту Щербаківка, перевозячи в салоні автобусу в якості пасажирів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 . В цей же час на проїзній частині вказаної вище автодороги в попутному напрямку рухався технічно справний автомобіль «Асuга МDХ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 . В ході подальшого руху водій ОСОБА_5 , в районі 13 км. + 400 м. автодороги «Харків - Щербаківка» наближаючись до вказаного вище автобусу «БАЗ Богдан», грубо порушуючи вимоги п.п. 12.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, виконуючи маневр обгону, не впорався з керуванням автомобіля «Асura МDХ» та допустив зіткнення з автобусом, в результаті якого водій ОСОБА_8 , перебуваючи в аварійній ситуації, що виникла не з його вини, втратив контроль над керуванням допустив з`їзд з автодороги та в подальшому наїзд на перешкоду, а саме дерево. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирам ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи №287 - А/15 від 13.05.2015 року, завдані тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я у вигляді: закриті перелом 3,4,5 ребер справа по задній поверхні; ОСОБА_12 , згідно висновку судово-медичної експертизи №288- А/15 від 06.05.2015 завдані тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я у вигляді: закритий гвинтоподібний перелом лівої плечової кістки в середній третині із зсувом.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У судовому засіданні захисником ОСОБА_4 та обвинуваченим заявлено клопотання про закриття провадження у справі та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку його примиренням з потерпілими.
Потерпілі у судове засідання не з`явилися, захисником надано нотаріально посвідчені заяви, з яких вбачається, що шкода їм відшкодована у повному обсязі обвинуваченим, будь-яких претензій до нього не мають.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти клопотання.
Представник цивільного позивача заперечувала проти клопотання.
Заслухавши клопотання та думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно вимог ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно вимог ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні необережного злочину невеликої тяжкості, який не є корупційним; примирився з потерпілими та відшкодував завдані ним збитки, що письмово підтверджено нотаріально посвідченими заявами, сам обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав, у суду маються підстави передбачені КК України для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Як роз`яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.05р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК ) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до ч. 2 ст. 49 КПК ). Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить
розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе
тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття провадження з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Виходячи із змісту ч.1 ст. 129 КПК України, цивільний позов вирішується лише при ухваленні обвинувального вироку та постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Згідно вимог ч.ч.1,2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Враховуючи, що ОСОБА_20 до участі у даному кримінальному провадженні у якості потерпілого не залучався у встановленому КПК України порядком, цивільний позов ОСОБА_20 необхідно залишити без розгляду та роз`яснити, що він може бути вирішений в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. ст. 284, 286, 288,КПК України, суд
постановив:
Позов цивільного позивача ОСОБА_20 про стягнення майнової шкоди, залишити без розгляду та роз`яснити цивільному позивачу, що даний цивільний позоввін може бути вирішений в порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскаржена через Дергачівський районний суд Харківської області до апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1