Справа 127/5948/16-к
Провадження 1-кс/127/2284/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність органу досудового розслідування, в рамках кримінального провадження № 0000257, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та з інших питань, за відсутності клопотання учасників розгляду про фіксацію судового процесу технічними засобами, -
ВСТАНОВИВ:
23.03.2016, заявник ОСОБА_3 подав до Вінницького міського суду Вінницької області скаргу, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність органу досудового розслідування, в рамках кримінального провадження № 0000257, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та з інших питань.
У скарзі заявник просить слідчого суддю зобов`язати посадову особу органу досудового розслідування, в рамках кримінального провадження № 0000257, повернути тимчасово вилучене під час обшуків 09.10.2015 майно, оскільки в органу досудового розслідування на теперішній час відсутні підстави для утримання вказаного майна, а також дане майно не визнано у встановленому законом порядку речовим доказом по кримінальному провадженню.
В судовому засіданні заявник скаргу підтримав за обставин викладених у ній, просив суд дану скаргу задовольнити, надав в судовому засіданні письмові доповнення до скарги.
Слідчий в судовому засіданні заперечив проти скарги, просив суд в задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали скарги та доповнення до скарги, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000257, внесеного до ЄРДР 03.10.2014, за ознаками кримінального правопорушення.
09.10.2015, в рамках вищевказаного кримінального провадження, на підставі ухвал слідчих суддів про дозвіл на обшук, було проведено обшуки за адресою: АДРЕСА_1 , та за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкала ОСОБА_5 .. Під час обшуку було виявлено та вилучено різного роду майно.
В рамках кримінального провадження частину майна, яку було виявлено та вилучено під час обшуків визнано в якості речових доказів.
Іншу частину майна слідчий має намір повернути законному володільцю, зокрема і ОСОБА_5 , яку неодноразово викликав до слідчого управління. Проте, зі слів слідчого ОСОБА_5 на його неодноразові виклики не реагує та на даний час перебуває за кордоном.
В рамках кримінального провадження до слідчого 16.03.2016 звернувся захисник ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_5 , з клопотанням про повернення майна, яке було вилучене під час проведених обшуків 09.10.2015 та надання копій документів кримінального провадження.
18.03.2016, слідчим ОСОБА_4 надано заявнику відповідь, що так як ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження, на теперішній час, не має процесуального статусу потерпілої чи підозрюваної, тому надання або повернення її представнику копій матеріалів провадження, а також майна вилученого під час обшуків суперечитиме чинному законодавству.
Після відмови слідчого заявник звернувся до суду зі скарго про зобов`язання слідчого надати йому копії матеріалів кримінального провадження та повернення майна вилученого під час обшуків 09.10.2015.
З матеріалів скарги слідчим суддею не представилось за можливе встановити хто є законним власником майна, яке було вилучене під час проведення обшуків 09.10.2015.
В судовому засіданні слідчий, який провадить досудове розслідування кримінального провадження вказав, що не заперечує на повернення майна законному володільцю, зокрема ОСОБА_5 , проте на неодноразові виклики остання в слідче управління не з`являється.
Враховуючи наведене, в разі якщо ОСОБА_5 є законним володільцем майна вилученого під час проведення обшуків 09.10.2015, то, на думку суду, їй необхідно особисто з`явитися до слідчого для отримання даного майна під відповідну розписку.
Відповідно до ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до вимог вищенаведеної норми кримінально процесуального закону слідчий суддя вважає, що скарга заявника в частині зобов`язання слідчого надати копії матеріалів кримінального провадження є необґрунтованою, оскільки дані питання не відносяться до даної скарги та не відносять до бездіяльності слідчого, яка підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України. Крім того, заявник ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_5 , в рамках даного кримінального провадження не має процесуального статусу потерпілого чи підозрюваного.
Відповідно до ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст. 307 КПК України слідчим суддею за наслідками розгляду скарги на дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора останній може зобов`язати слідчого вчинити певну дію.
З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що заявником не доведено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 є законним власником майна вилученого під час обшуків 09.10.2015, а також того, що майно незаконно утримується в рамках кримінального провадження та слідчий відмовляється повертати дане майно законному володільцю, тому слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність органу досудового розслідування, в рамках кримінального провадження № 0000257, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та з інших питань, задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність органу досудового розслідування, в рамках кримінального провадження № 0000257, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та з інших питань відмовити.
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя