Провадження №1-кп/639/478/16
Справа №639/8287/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 р. суд Жовтневого району м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000532 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, раніше не судимого, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2013 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 призваний на строкову військову службу та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №215 від 10 жовтня 2013 р. солдат ОСОБА_5 зарахований до списків вищевказаної військової частини, постановлений на всі види забезпечення та призначений на посаду старшого кулеметника 1 відділення 3 взводу 2 патрульної роти патрульного батальйону. Відповідно до розпорядження начальника управління Східного ОТО від 10 червня 2014 р. №6/2-434 військова частина НОМЕР_1 разом із особовим складом тимчасово передислокована у пункт постійного дислокації військової частини НОМЕР_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 та у строк до 12 червня 2014 р. усі військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 зобов`язані були прибути для подальшого проходження військової служби у АДРЕСА_3 . Відповідно до вимог ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України» солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Однак, солдат ОСОБА_5 , порушуючи вищевказані вимоги чинного законодавства України, 12 червня 2014 р. вирішив стати на злочинний шлях та не з`явитися вчасно на службу. Реалізуючи свій умисел, солдат ОСОБА_5 , з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 12 червня 2014 р., в порушення ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, ст. 2, 4 Закону України «Про національну гвардію України» за відсутності поважних причин, без дозволу командирів та начальників, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася за адресою: АДРЕСА_3 , а вільний час, що з`явився із цим, використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби. Військовослужбовець строкової служби солдат ОСОБА_5 умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 12 червня 2014 р., в порушення ст. 2,9,11,16,127,128,130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, ст. 2, 4 Закону України «Про національну гвардію України» за відсутності поважних причин, без дозволу командирів та начальників, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася за адресою: АДРЕСА_3 , а вільний час, що з`явився із цим, використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

Під час досудового розслідування між прокурором прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 28 жовтня 2016 року, в присутності адвоката ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри за ч. 3 ст. 407 КК України дав правдиві показання по суті провадження.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 3 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу 800 (вісімсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно за ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений, відповідно до ст. 12 КК України, до середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , цілком розуміє положення частин 4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом, шляхом надання пояснень обвинуваченим встановлено, що укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших осіб, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладання угоди судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Угода, в частині погодження покарання, відповідає вимогам ст. 69 КК України, оскільки судом встановленні всі підстави, які необхідні для застосування більш м`якого покарання, чим передбачено санкцією ч. 3 ст. 407 КК України.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обиралася.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 28 жовтня 2016 р. по кримінальному провадженню№00000532 від 13 червня 2015 р. про обвинувачення ОСОБА_5 між прокурором прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винуватим за ч. 3 ст. 407, ст. 69 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі 800 (вісімсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1