Справа № 344/620/16-к
Провадження № 1-кс/344/252/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000278, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що під час проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 військовослужбовець ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку проходження військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, п.п.1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості покладається на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України являється справою всього Українського народу і обов`язком кожного громадянина України, не отримавши дозволу відповідного начальника, без поважних причин, 29.10.2014р. самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та був відсутній на службі строком понад один місяць, не виконуючи покладені на нього службові обов`язки, чим вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

08.09.2015р. військовою прокуратурою Луцького гарнізону в порядку ст.ст. 111, 136, 278 КПК України у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, обґрунтована підозра у вчиненні якого на думку прокурора повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Матеріалами клопотання зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому, з метою запобігання вказаним ризикам, на думку прокурора є необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання уточнив та підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні підозрюваний клопотання заперечив, просив застосувати до нього запобіжний у вигляді особистого зобов`язання, при цьому від участі захисника при розгляді клопотання відмовився.

Заслухавши прокурора та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

З матеріалів клопотання вбачається, що 08.09.2015р. військовою прокуратурою Луцького гарнізону в порядку ст.ст. 111, 136, 278 КПК України у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінальне правопорушення - злочину середньої тяжкості, відповідальність за який передбачено ч. 3 ст. 407 КК України, зокрема покарання у виді позбавленням волі на строк до п`яти років.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 злочину середньої тяжкості, характеризуючі особу підозрюваного дані, його молодий вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків - він одружений, має на утримання малолітню дитину, наявність зареєстрованого постійного місця проживання та постійного місця роботи, відсутність судимості.

В той же час прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, яке згідно з ст. 179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Відтак з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, вважаю, щодо останнього достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього додаткових обов`язків, і саме такий запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців та при необхідності можуть бути продовжені.

Строк досудового розслідування з урахуванням часу його зупинення закінчується 15.04.2016р.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 183, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 на строк до 15 квітня 2016 року включно обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися з с. Братишів Тлумацького району Івано-Франківської області, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

В решті вимог клопотання відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання зазначених обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_4 доручити здійснювати слідчому ОСОБА_5 .

Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 26 лютого 2016 року.