Справа № 495/4737/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі:

судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0003214 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Крутоярівка Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянин України, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, депутат Білгород-Дністровської районної ради VI скликання від політичної партії, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125, ч.1 ст. 122 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
18.11.2015 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, біля будинку АДРЕСА_1 , між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його співмешканкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виникла сварка. В той же час до з`ясування стосунків між зазначеними особами втрутилась ОСОБА_5 , у зв`язку з чим на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_3 умисно наніс один удар лівою рукою в область обличчя потерпілої ОСОБА_5 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді синці в повіках очей.

Згідно з висновком судово-медичного експерта №365 від 19.11.2015 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді синці в повіках очей, які викликають незначні скоро минущі наслідки, на протязі не більше 6 днів і відповідно до п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, у той же день, тобто 18.11.2015, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 запросив до приміщення зазначеного будинку ОСОБА_6 , 1988 року народження, який приїхав на виклик своєї дружини потерпілої ОСОБА_5 .

В той же час, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 діючи умисно, реалізуючи свій раптово виниклий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , з мотивів неприязних стосунків через уявну причетність останнього до викрадення речей, наніс останньому численні удари ногами та руками по голові, ногам та тулубу, тим самим спричинивши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому внутрішньої щиколотки лівого гомілковостопного суглоба, закритого перелому кісток носа, закритої травми грудної клітини з лівостороннім пневмотораксом, закритої травми живота з гематомою тканини правої долі печінки, множинні синці і садна обличчя, тулуба, кінцівок.

Згідно з висновком судово-медичного експерта №366 від 19.11.2015 року у ОСОБА_6 , 1988 року народження, виявлено тілесні ушкодження, у вигляді закритого перелому внутрішньої щиколотки лівого гомілковостопного суглоба, закритого перелому кісток носа, закритої травми грудної клітки з лівостороннім пневмотораксом, закритої травми живота с гематомою тканини правої долі печінки, множинні синці і садна обличчя, тулуба, кінцівок, які викликають тривалий розлад здоров`я, більш як 21 день, у відповідності до п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого та докази стосовно цивільного позову заявленого потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого та докази стосовно цивільного позову заявленого потерпілим. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини злочину.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним визнав себе у повному обсязі, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину, пояснив суду, що дійсно 18.11.2015 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, біля будинку АДРЕСА_1 , між ним, та його співмешканкою ОСОБА_8 , виникла сварка. В той же час до з`ясування стосунків між ними втрутилась ОСОБА_5 , у зв`язку з чим наніс один удар лівою рукою в область обличчя останньої.

Крім цього, у той же день, 18.11.2015, приблизно о 01 годині 00 хвилин, він, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 запросив до приміщення зазначеного будинку ОСОБА_6 , який приїхав на виклик своєї дружини потерпілої ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні будинку наніс ОСОБА_6 численні удари ногами та руками по голові, ногам та тулубу. Цивільний позов потерпілого визнав частково, майнову шкоду у повному обсязі, моральну шкоду в сумі 10 000 грн. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтвердив у повному обсязі обставини вчиненого обвинуваченим злочину та пояснив, що дійсно 18.11.2015 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин йому зателефонувала його дружина ОСОБА_5 , та повідомила, що ОСОБА_3 , наніс останній тілесні ушкодження. Після того як він приїхав до будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 запросив його до приміщення зазначеного будинку, знаходячись в приміщенні будинку останній наніс йому численні удари ногами та руками по голові, ногам та тулубу. Цивільний позов підтримав у повному обсязі, просив обвинуваченого покарати на розсуд суду.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила у повному обсязі обставини вчиненого обвинуваченим злочину та пояснила, що дійсно 18.11.2015 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, біля будинку АДРЕСА_1 , між ОСОБА_3 , та його співмешканкою ОСОБА_8 , виникла сварка, після чого вона втрутилась в сварку внаслідок чого ОСОБА_3 наніс їй один удар лівою рукою в область обличчя. Після чого вона зателефонувала своєму чоловіку ОСОБА_6 , щоб останній приїхав на допомогу. По приїзду ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_3 також наніс останньому тілесні ушкодження. Просила обвинуваченого покарати суворо.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винуватим обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його за ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, за ч. 1 ст. 122 КК України - умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисне ушкодження, які не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`ю.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, задовільну характеристику, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої та середньої тяжкості, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті злочину.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, те, що обвинувачений ОСОБА_3 , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання на території м. Білгород Дністровський Одеської області, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

У ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 заявив цивільний позов, а саме: майнову шкоду у сумі 17 770, 78 грн., моральну шкоду у сумі 100 000 грн. З урахуванням досліджених доказів суд вважає, що позов (майновий) підлягають задоволенню у повному обсязі (моральний) частково.

Вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 компенсацію майнової шкоди в сумі 17 770, 78 грн., моральної шкоди в сумі 15 000 грн., оскільки доводи, наведені потерпілим в судовому засіданні заподіяння йому моральної та майнової шкоди, знайшли своє підтвердження. У задоволенні решти частини стягнення компенсації моральної шкоди відмовити. Приймаючи рішення про стягнення з обвинуваченого моральної та майнової шкоди, суд враховує представлені потерпілим докази. Крім того, суд бере до уваги матеріальне становище обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 122 КК України, та призначити покарання :

- за ст. 125 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

- за ст. 122 ч.1 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. виконувати самостійно.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 компенсацію майнової шкоди в сумі 17 770, 78 грн., моральної шкоди в сумі 15 000 грн. У задоволенні решти частини стягнення компенсації моральної шкоди відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1