Справа № 149/1224/15-к
Провадження №11-кп/772/213/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 лютого 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участі прокурора ОСОБА_6

Обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

Захисника ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000243 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хмільницького міськрайонного суду від 30 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з освітою 9 класів, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого: Хмільницьким міськрайонним судом 06.12.2013 року за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на 3 роки 6 місяці, відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців, знятого з обліку 13.03.2014 року; 07.02.2014 року Хмільницьким міськрайонним судом за ст.185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на 4 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 2 роки; 6.02.2014 року ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено до кримінально-виконавчої установи для відбування покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду від 07.02.2014 року,-
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.3, 185 ч. 3 КК України та призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду від 7 лютого 2014 року, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4-х років 6 місяців позбавлення волі.
Цим же вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України та призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України обвинуваченого звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2,3 ч. 1 ст. 76 КК України.
Вирішено долю речових доказів.
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні ним наступного.
ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим Хмільницьким міськрайонним судом 07.02.2014 року за ст. 185 ч. 3 КК України, на шлях виправлення не став і повторно, 17 квітня 2015 року біля 00.20 години в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_8 , який також перебував в стані алкогольного сп"яніння, шляхом пошкодження скляної шибки подвійного склопакету металопластикового вікна проникли в приміщення продуктового магазину, який належить приватному підприємцю ОСОБА_10 звідки таємно, з метою крадіжки почали виносити на вулицю товарно-матеріальні цінності, а саме: дві пляшки горілки ємністю 0,5 літра, вартістю 42 гривні за одну пляшку на суму 84 гривні; пляшку горілки «Українська супер» ємністю 0,5 літра, ціною 40 гривень; коктейль «Салюте» ємністю 0,5 літра, ціною 40 гривень; дві пляшки вина «Ізабелла Закарпатська» ємністю 0,7 літра, ціною 40 гривень за одну пляшку на суму 80 гривень; пасти рибної «ікорний бум» масою 100 грам ціною 18 гривень; чотирьох упаковок йогурту «Растишка» ємністю 115 грам, ціною 15 гривень за одну упаковку на суму 60 гривень; блоку сигарет «столичні 25», ціною 13 гривень 72 коп., двох консерв «шпроти в олії», ціною 19 гривень за одну консерву; пачки сигарет «президент», ціною 12 гривень; пачки сигарет «прима срібна», ціною 11 гривень 43 копійки; пачки сигарет «столичні», ціною 13 гривень; 150 грам цукерків «Вита лобюкс», ціною 7 гривень; пресерви оселедець атлантичний» ємністю 200 грам, ціною 17 гривень, на загальну суму 538 гривень 63 копійки, однак замах на злочин до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, так як були помічені власником магазину ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_11 був затриманим в середині приміщення магазину.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , посилаючись на суворість призначеного йому покарання, просить його пом`якшити, врахувавши, що він повністю відшкодував завдану потерпілому матеріальну та моральну шкоду, а також, те, що на його утриманні знаходиться дружина, яка перебуває у декретній відпустці та двоє неповнолітніх дітей.
Вирок суду щодо ОСОБА_8 в апеляційному порядку не оскаржений.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступи в судових дебатах адвоката ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_12 та просила змінити вирок суду, пом`якшити призначене судом покарання, визначивши його на підставі ст. 71 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді чотирьох років позбавлення волі; обвинуваченого ОСОБА_12 , який просив пом`якшити покарання; прокурора ОСОБА_6 , який просив вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Розглядаючи справу відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, зазначених у вироку, ґрунтується на доказах, що повно і всебічно перевірені в судовому засіданні. Доведеність вини та кваліфікація скоєного ОСОБА_12 у апеляційній скарзі не оскаржується.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_12 раніше неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини.

На момент постановлення оскаржуваного вироку відбував покарання у виді чотирьох років позбавлення волі за вироком Хмільницького міськрайонного суду від 07.02.2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання за новий злочин, суд, врахувавши всі обставини, що в силу ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_12 , в тому числі і ті, на які обвинувачений посилається в своїй апеляційній скарзі ( а саме: він визнав свою вини і щиро розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину, що на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, він повністю відшкодував заподіяну шкоду і потерпілий претензій до нього не має, позитивні характеристики з місця роботи та проживання), суд визначив його за ч. 3 ст. 185 КК України у мінімальних межах санкції даної статті за наявності обтяжуючої обставини вчиненні злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Більше того, призначаючи покарання за сукупністю вироків, суд застосував принципи часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.02.2014 року і призначив покарання лише на шість місяців більше за те, що вже відбував ОСОБА_12 .

Озвучена в судових дебатах адвокатом ОСОБА_9 апеляційна вимога про зміну вироку та призначення покарання за сукупністю вироків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, є необґрунтованою та суперечить положенням ст. 71 КК України, які за таких обставин (оскільки ні за одним вироків не призначене покарання у максимальному розмірі), не передбачають можливості призначення покарання у інший спосіб ні на повне або часткове приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком та зазначають, що воно має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, викладених у ст. 65 КК України, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в повній мірі враховані тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначене ОСОБА_12 покарання, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначене покарання не є надмірно суворим і підстав для його пом`якшення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. 405,407 КПК України суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Хмільницького міськрайонного суду від 30 жовтня 2015 року щодо нього без змін.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який утримується під вартою, в той же строк з дня отримання її копії.

Судді:

Згідно з оригіналом: