АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/347/16 Справа № 201/3515/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2016 р., якою відмовлено в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

підозрюваного у злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

встановила:
Відповідно до наданих матеріалів органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 4 січня 2016 р. приблизно о 00 год. 30 хвил., діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , незаконно проникли до житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 , де погрожуючи застосуванням насильства і предметами схожими на вогнепальну зброю, заволоділи майном потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , після чого з викраденим з місця події зникли.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 14 січня 2016 р. Донець приблизно о 2 год., діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , групою осіб, проникли до кв. АДРЕСА_3 , де погрожуючи застосуванням насильства і предметами схожими на вогнепальну зброю, заволоділи майном потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , після чого з викраденим з місця події зникли.

Вказані злочинні дії ОСОБА_22 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України.

Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 14 січня 2016 р. підозрюваному ОСОБА_22 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 березня 2016 р.

Дане рішення 1 лютого 2016 р. було скасовано апеляційним судом Дніпропетровської області. У відношенні ОСОБА_22 застосовано запобіжний захід тримання під вартою строком до 12 лютого 2016 р. до 10 год.

11 лютого 2016 р. стосовно ОСОБА_22 продовжено строк тримання під вартою до 12 березня 2016 р., а строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню продовжено керівником Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 - до трьох місяців, тобто, до 14 квітня 2016 р.

Жовтневий районним судом м. Дніпропетровська 12 березня 2016 р. відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області у продовженні строку тримання ОСОБА_22 під вартою.

Своє рішення суд вмотивував тим, що слідчим клопотання про продовження строку тримання під вартою подано 11 березня 2016 р. з порушенням процесуальних строків, тобто у строк не у 5-денний строк до закінчення дії попередньої ухвали суду.

Прокурор в апеляції просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого, та продовжити підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою строком до 14 квітня 2016 р.

В обгрунтування своїх доводів послався на те, що слідчим суддею залишено поза увагою, що ОСОБА_22 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінуємого злочину, яке відповідно до вимог ст. 12 КК віднесено до категорії особливо тяжкого.

Зазначає про доцільність подальшого тримання під вартою ОСОБА_23 , оскільки наявність ризика ухилитись від органів слідства та суду не зменшилась, оскільки той обгрунтовано підозрюється у скоєнні злочинів при обставинах встановленних слідчим, що дані злочини відповідно до ст. 12 КК віднесені до категорії особливо тяжких, за які передбачено покарання у вигляді тривалого позбавлення волі, тому, на думку прокурора, виправдовує його подальше утримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав доводи апеляції. Просив задовольнити її в повному обсязі та продовжити підозрюваному Донцю строк тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник вважають судове рішення законним і обгрунтованим, тому просили відмовити в задоволенні апеляції.

Заслухав суддю-доповідача, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляції, вислухавши думки учасників судового процесу, колегія судді вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя, розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, повинен керуватись вимогами ст. ст. 177, 178, 199 КПК відповідно до правил передбачених для розгляду клопотань про застосування запобіжних заходів.

Дані вимоги процесуального закону, судом першої інстанції виконані не були. Не містяться в ухвалі посилання на дані норми. В обгрунтування доводів про необхідність відмови слідчому в задоволенні клопотання, суддя послався тільки на порушення строку звернення органом слідства до суду. Дане порушення, на думку судді, стало підставою у відмові в задоволенні клопотання.

Колегія вважає такі висновки суду безпідставними, такими, які не можливо віднести до суттєвих порушень, якіб стали перешкодою для постановлення законного і обгрунтованого судового рішення.

Звертається увага на те, що під час розгляду клопотання, згідно з вимогами ст. 178 КПК, слідчий суддя повинен перевірити: обґрунтованість підозри та вагомість доказів, тяжкість правопорушення, суспільну небезпеку злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію та майновий стан підозрюваного, а також розмір майнової шкоди.

Тримання під вартою, відповідно до ст. 183 КПК, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається з досліджених матеріалів, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінуємого тяжкого злочину при обставинах, на які посилається орган слідства.

Вказане підтверджується протоколами огляду місця події, протоколами допиту потерпілих і свідків, які містили дані щодо часу, місця, мотиву, знаряддя злочинів, способу застосування до потерпілих насильства та погроз, наслідків таких дій та інших фактичних обставин події, які складають елементи кримінально-караного діяння.

Обговорюючи доводи підозрюваного та його захистника про відсутність нових ризиків, на які посилається прокурор в апеляції, які б унеможливлювали обгрутованість висновку про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_22 , колегія звертає увагу на те, що представлені матеріали приводять до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочинів і про те, що він враховуючи тяжкість відповідальності, яка передбачена за їх скоєння, може ухилитися від слідства і суду, тим самим, уникнути відповідальності за свої кримінально-карані дії.

На такі ризики посилається слідчий в своєму клопотанні. Колегія звертає увагу на те, що вони передбачені ст. 177 КПК, що вони не зменшилися. Посилання захисника на те, що по кримінальному провадженню проведено значний обсяг процесуальних дій, що у ОСОБА_22 маються відповідні соціальні зв`язки, не може свідчить про те, що той не зможе впливати на хід кримінального провадження і ухилитись від нього.

Колегією враховуються дані про особу підозрюваного, який міцних соціальних зв`язків не має, офіційно не працевлаштований, схильний до вчинення корисливих, тяжких злочинів, про що свідчить обставини та характер вчинених злочинів. Не може колегія залишити без уваги спосіб скоєння злочину, який вчинено групою осіб, з застосуванням насильства до життя і здоров`я потерпілих.

На підставі зазначеного, колегія суддів вважає, що сторона обвинувачення достатньо обґрунтувала свої висновки про наявність ризиків, на які посилається слідчий в клопотанні.

Сукупність вказаних даних свідчить про те, що посилання суду першої інстанції на недотримання стороною обвинувачення п`ятиденного строку для подачі клопотання про продовження строку тримання під вартою, як на підставу для відмови в задоволенні клопотання слідчого, являється безпідставним, таким, яке постановлено з порушенням процесуального закону.

Тому підтвердженням являються вимоги ст. 199 КПК, відповідно до яких клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодження з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Звертається увага на те, що вказаною нормою процесуального закону встановлено лише умову про те, що розгляд клопотання повинно бути здійсненено до закінчення строку дії попередньої ухвали, тобто протягом п`яти днів, отже, на думку колегії, подання слідчим клопотання до суду 11 березня 2016 р. не є істотним порушенням процесуального закону, яке б потягло за собой прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання.

Між тим, слідчим суддею не вмотивоване рішення з приводу відмови у продовжені строку тримання під вартою ОСОБА_23 , не надано належної правової оцінки заявленим ризикам та іншим обставинам справи зазначеним слідчим, не зазначено даних про те, що останнім не доведено обставин, що виправдовують подальше тримання під вартою.

Викладення мотивувальної частини ухвали таким чином приводить колегію до висновку про те, що судом допущена неповнота судового розгляду, що є істотним порувшенням процесуального закону.

Надані матеріали свідчать про те, що строк досудового розслідування необхідно продовжити задля проведення ряду слідчих дій, які істотно можуть вплинути на обсяг обвинувачення, а саме допиту свідків, проведення товарознавчого та криміналістичного досліджень, впізнання знаряддя злочинів, які застосовувались при нападі на потерпілих.

Зазначене свідчить про те, що існують вагомі ризики того, що підозрюваний ОСОБА_22 зможе ухилитись від органів слідства та суду і буде перешкоджати встановленню істини по справі.

Колегія вважає, що така сукупність даних, а також обсяг процесуальних дій, які ще необхідно виконати слідчому, виправдовує подальше тримання ОСОБА_22 під вартою.

Враховуючи, що ухвала слідчого судді відповідно до ст. 407 ч. 3 КПК підлягає скасуванню з постановою нової ухвали, колегія суддів, керуючись ст. 183 ч. 3 КПК находить необхідним продовжити строк його тримання під вартою, а сукупність ризиків і обставин, на які посилається сторона обвинувачення свідчать про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_23 менш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
Апеляцію прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2016 р., якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого СВ Жовтневого ВП ДВП ГУНП України у Дніпропетровській області щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , до 11 квітня 2016 р. до 10 год.

Підозрюваного ОСОБА_8 взяти під варту в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3