справа 186/1745/14-к
У Х В А Л А
"13" жовтня 2014 р. року м.Першотравенськ
Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську клопотання слідчого СВ Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Першотравенську, Дніпропетровської області, мешканця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , перебуваючого на обліку у лікаря-психіатра,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

13 жовтня 2014 року слідчий СВ Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Вимоги клопотання слідчим обґрунтовані тим, що 15 серпня 2014 року ОСОБА_6 у своєї знайомої ОСОБА_7 взяв покористуватися її банківську карту ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , пояснивши останній, що йому повинні повернули борг шляхом переведення грошей на банківську картку.
08 вересня 2014 ОСОБА_6 , переглядаючи сторінки мережі Інтернет, на одній із сторінок народного депутата України ОСОБА_8 , побачив звернення ОСОБА_9 , яка просила матеріальної допомоги для свого батька ОСОБА_10 на проведення операції по видаленню його нирки.
В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме: заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 08 вересня 2014 року зателефонував на номер мобільного оператору МТС № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , та під приводом надання матеріальної допомоги її батькові ОСОБА_10 запропонував перевести 1 700 гривень на банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк», номер картки НОМЕР_1 , яку він 15 серпня 2014 року взяв у користування у ОСОБА_7 , при цьому, ОСОБА_6 пояснив ОСОБА_9 , що дані гроші необхідні для того, щоб активувати його банківську картку, після чого він зможе перерахувати матеріальну допомогу її батькові ОСОБА_10 .
ОСОБА_6 пообіцяв перерахувати гроші в сумі 7 800 гривень, на що ОСОБА_9 погодилася і власноруч, добровільно 08 вересня 2014 року переказала на банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 гроші в сумі 1 700 гривень, з яких 1 600 гривень ОСОБА_6 08 вересня 2014 року зняв з банкомату, що розташований в магазині «Романтика» по вул.Октябрській, м.Першотравенська, Дніпропетровської області.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно, кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Слідчий зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, враховуючи особу підозрюваного, його схильність до вчинення злочинів та те, що ОСОБА_6 переховувався від досудового та судового слідства, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, на виклики слідчого в даному кримінальному провадженні не з`являвся, вважає, що є беззаперечні дані про наявність по справі ризиків, які дають достатні підстави вважати, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, окрім, як взяття під варту, призведе до здійснення підозрюваним протидії судовому провадженню у спосіб, вказаний в ч. 1 ст. 177 КПК України та не дасть змоги уникнути ризиків, зокрема:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
2)вчинити інше кримінальне правопорушення.
Просить слідчого суддю застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, який пояснив суду, що дійсно він переховувався від суду, так як боявся, проживав то в м. Дніпропетровську, то в смт.Петропавлівка з метою заробити грошей, щоб відшкодувати шкоду, на виклики слідчого в даному кримінальному провадженні не з`являвся, так як не мав грошей на дорогу та боявся, що його закриють і не випускатимуть, просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, грошей на заставу він не має, захисника підозрюваного, який просить обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як підозрюваний не чинить перешкод у розслідуванні даного кримінального провадження, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, так як в провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, він ухилявся від явки в суд і судом оголошено його розшук, тобто, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування та суду, перешкоджала кримінальному провадженню та їй повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. ОСОБА_6 ніде не працює і може скоювати нові злочини, щоб отримати засоби для існування, дослідивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовільнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Клопотання слідчого оформлено відповідно до вимог ст.184 КПК України.
Судом було встановлено, що 29 вересня 2014 року розпочато кримінальне провадження № 0000850 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
11 жовтня 2014 року об 11:30 годині ОСОБА_6 було затримано за підозрою в скоєнні зазначеного злочину в порядку ст.208 КПК України.
11 жовтня 2014 року о 16:00 годині ОСОБА_6 було пред`явлено підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Слідчий зазначив, що вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, а саме: речовими доказами по справі - банківською карткою КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , сім карткою оператора МТС з номером НОМЕР_3 , свідченнями свідка ОСОБА_7 , свідченнями потерпілої ОСОБА_9 .
У своїй сукупності приведені в даному клопотанні обставини беззаперечно вказують на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який, відповідно до ч.2 ст.190 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.
Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Копією ухвали Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2014 року підтверджується, що в провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, він ухилявся від явки в суд і судом оголошено його розшук, тобто, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування та суду, перешкоджала кримінальному провадженню та їй повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність:
запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду;
запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень;
У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.
За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення не застосовується. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Врахувавши дійсні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за дійсні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальним правопорушень.
Зазначені висновки суду засновані, перед усім, на тому, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину середньої тяжкості, він раніше не судимий, але в провадженні суду є ще кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, по якому обвинуваченого оголошено в розшук в зв`язку з його ухилянням від суду, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, оскільки, зі слів підозрюваного, він мешкав то в м. Дніпропетровську, то в смт. Петропавлівка, переховуючись від суду, намагаючись заробити гроші для того, щоб відшкодувати шкоду потерпілій, на виклики слідчого в даному кримінальному провадженні тричі не з`являвся, зареєстрований в м. Першотравенську, в нього відсутнє постійне місце роботи або навчання, відсутні утриманці, репутація підозрюваного негатива, як у особи схильної до вчинення кримінальних правопорушень, потерпілій завдана матеріальна шкода на суму 1700 гривень не відшкодована.
Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів: особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт.
Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу - не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.
Відповідно до ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів грошової одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.
Підозрюваний ОСОБА_6 не має достатніх коштів для внесення застави. Слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід, як застава не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків.
Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, а також те, що підозрюваний ухиляється від суду, ухвалою суду оголошено його розшук, на виклики слідчого не з`являвся, продовжує свою злочинну діяльність, ніде не працює і не має засобів для існування, слідчий суддя вважає за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.
При цьому вважаю за необхідне визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, визначити розмір застави відповідно до п.1 ч.5 ст.182 КПК України, виходячи із мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 жовтня 2014 року в розмірі 1 218 гривень. Враховуючи характеризуючі данні підозрюваного, відсутності в нього джерел доходу, усталених соціальних зв`язків, вважаю, що сума у розмірі десяти мінімальних розмірів заробітної плати, тобто 12 180 гривень, буде достатньою для внесення в якості застави, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною чи юридичною особою - заставодавцем. Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про визначення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196-197, 369-376 КПК України, -слідчий суддя
У Х В А Л И Л А:
Клопотання слідчого Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовільнити.
Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.
Строк запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 11.30 години 11 жовтня 2014 року до 11.30 години 09 грудня 2014 року.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України. Визначити заставу у розмірі 12 180 (дванадцяти тисяч ста вісімдесяти) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною чи юридичною особою - заставодавцем. Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про визначення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти під заставу, покласти на ОСОБА_6 , обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;
2) не відлучатися із м.Першотравенська, Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування з особами, що вживають наркотичні та психотропні речовина та займаються їх збутом;
5) не відвідувати місця, де збираються особи, що вживають або збувають заборонені в обігу речовини;
6) докласти зусиль до пошуку роботи.
Зазначені обов`язки діють два місяці з дня звільнення ОСОБА_6 з-під варти.
У разі внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням умов звільнення під заставу покласти на слідчого Першотравенського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Ухвала оголошена, копію ухвали отримав « 13» жовтня 2014 року о «_____» годині «____» хвилин.
_____________________ ОСОБА_6