АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/321/2016 Суддя у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 307 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні № 0004658 стосовно обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

та

ОСОБА_9 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Понінка Полонського району Хмельницької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судима,

з участю прокурора ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року

ОСОБА_8 визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України та виправданий за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Цим же вироком ОСОБА_9 визнана невинувата у пред`явленому обвинувачені за ч. 2 ст. 307 КК України та виправдана за недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення.

Судом вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачувалися у тому, що вони у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, проживаючи разом, вступили у злочинну змову з метою незаконного придбання та подальшого збуту особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, за наступних обставин.

Так, 18 серпня 2014 року приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_8 , будучи у змові з ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, попередньо домовився по телефону із законспірованою слідством особою з псевдонімом « ОСОБА_12 » про продаж останньому опію ацетильованого. Під час першого етапу негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі, незаконно збули особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, що знаходився в медичному шприці, ємкістю 5 мл., особі з псевдонімом « ОСОБА_12 » за грошові кошти в сумі 240 грн. В цей же день, о 12 год. 45 хв., за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська, 28, слідчим Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві за участю понятих у « ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 », вилучено медичний шприц, у якому знаходилася речовина темно-коричневого кольору, яку ОСОБА_8 у змові з ОСОБА_9 раніше незаконно збули йому під час першого етапу контролю за вчиненням злочину у формі контрольної закупки.

Згідно із висновком експерта № 445 від 20.08.2014, надана на дослідження рідина темно-коричневого кольору містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,035 г.

Крім того, 26 серпня 2014 року приблизно о 19 год. 50 хв. ОСОБА_8 , будучи у змові з ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Л. Курбаса, 6, реалізуючи спільний злочинний умисел направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, попередньо домовившись із законспірованою особою з псевдонімом « ОСОБА_12 » про продаж останньому опію ацетильованого, під час проведення третього етапу негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі, повторно незаконно збули особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, що знаходився в медичному шприці, ємкістю 5 мл., особі з псевдонімом « ОСОБА_12 » за грошові кошти в сумі 240 грн. за наступних обставин: особа з псевдонімом « ОСОБА_12 » попередньо, в телефонній розмові, домовившись із ОСОБА_9 про придбання у них особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, узгодила час та місце зустрічі придбання (збуту) наркотичного засобу. Після цього особа з псевдонімом « ОСОБА_12 » прибула у встановлений ОСОБА_8 час та місце для придбання наркотичного засобу, де ОСОБА_8 за вищевказану суму грошових коштів надав особі з псевдонімом « ОСОБА_12 » особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, який знаходився в медичному шприці, ємкістю 5 мл. В цей же день, о 20 год. 25 хв., за адресою: м. Київ, вул. Л. Курбаса, 16-А, слідчим Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві за участю понятих у « ОСОБА_12 » вилучено медичний шприц, в якому знаходилася речовина темно-коричневого кольору, яку ОСОБА_8 у змові з ОСОБА_9 раніше незаконно збули йому під час третього етапу контролю за вчиненням злочину у формі контрольної закупівлі.

Згідно із висновком експерта № 469 від 29.08.2014, надана на дослідження рідина темно-коричневого кольору містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,113 г.

Крім того, 18 серпня 2014 року приблизно о 13 год. 55 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, під час проведення другого етапу негласної слідчої дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі, повторно незаконно збув особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, що знаходився в медичному шприці, ємкістю 5 мл., особі з псевдонімом « ОСОБА_12 » за грошові кошти в сумі 240 грн. В цей же день, о 14 год. 10 хв., за адресою: м. Київ, пр.-т Перемоги, 71/2, слідчим Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві за участю понятих у « ОСОБА_12 » вилучено медичний шприц, в якому знаходилася речовина темно-коричневого кольору, яку ОСОБА_13 раніше незаконно повторно збув йому під час другого етапу контролю за вчиненням злочину у формі контрольної закупівлі.

Згідно із висновком експерта № 444 від 20.08.2014, надана на дослідження рідина темно-коричневого кольору містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,079 г.

Таким діям ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дана кримінально-правова кваліфікація за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання, незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб.

За вказаним обвинуваченням суд визнав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 невинуватими та виправдав у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення їх винуватості в суді.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що призвело до неправильної оцінки доказів, порушення кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити кожному покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор стверджує, що суд безпідставно не прийняв до уваги надані стороною обвинувачення докази, необґрунтовано визнавши їх такими, що не доводять винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_9 або є неналежними, проте, всупереч висновків суду, винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджується: протоколами про результати контролю за вчиненням злочину від 18 серпня та 26 серпня 2014 року; протоколами огляду місця події від 18 серпня 2014 року та 26 серпня 2014 року; висновками експерта від 20 серпня 2014 року № № 444 і № 445 та від 26 серпня 2014 року № 469; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 серпня 2014 року; відеоматеріалами по проведенню оперативних закупок наркотичних засобів та іншими доказами у їх сукупності.

Зокрема, як зазначає прокурор, протоколи про результати контролю за вчиненням злочину від 18 серпня та 26 серпня 2014 року і додатки до них у виді відеоматеріалів, є належними та допустимими доказами, бо протоколи складені з дотриманням вимог ст. ст. 104, 105 КПК України, а вимоги зазначати в них реквізити постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативних закупок, на що послався суд у вироку, не передбачено кримінальним процесуальним законом, при цьому відсутність підпису слідчого на конверті, в якому міститься відеоматеріали, не є підставою вважати такий доказ недопустимим в розумінні ст.ст. 85, 86 КПК України. Додатками ж до протоколів про результати контролю за вчиненням злочину були відеоматеріали про проведення оперативних закупок наркотичних засобів у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що узгоджується з положеннями ст. 105 КПК України, а вся інша інформація зафіксована у протоколах про результати контролю за вчиненням злочинів, протоколах огляду місця події та предметів, постановах про визнання та приєднання речових доказів, які були надані суду стороною обвинувачення, але детально та об`єктивно не проаналізовані у вироку як докази винуватості, отже необґрунтовано відкинуті судом.

Щодо відсутності в протоколах про результати контролю за вчиненням злочину інформації про вилучення у особи з псевдонімом « ОСОБА_12 » другого медичного шприца, який йому надавався під час проведення процесуальної дії у виді контролю за вчиненням злочину, на що суд звернув увагу у вироку, то ця обставина, як вважає апелянт, не може заперечувати факту, що саме особа з псевдонімом « ОСОБА_12 », яка прямо вказала на обвинувачених, придбала наркотичні засоби у ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , і жодним чином не може свідчити про їх непричетність до вчинення даного злочину.

Належними доказами винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, як зазначає апелянт, являються висновки хімічних експертиз, оскільки стороною захисту та судом не ставилося питання про джерела походження таких доказів, а безпосередньо у висновках експертів від 20 серпня 2015 року № 444, № 445 та від 29 серпня 2014 року № 469 указано що саме стало підставою для проведення досліджень, із зазначенням назви документу, його номеру та дати.

Крім того, як вважає прокурор, неправильним є висновок суду про те, що показання свідка із вигаданими анкетними даними « ОСОБА_12 », як інформація, отримана від анонімного інформатора, не можуть бути використані судом як доказ винуватості, бо стороною обвинувачення в суді на підтвердження вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 була надана не тільки інформація, отримана від анонімного інформатора, зокрема « ОСОБА_12 », а інші докази, які в сукупності доводять винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, отже показання свідка « ОСОБА_12 », всупереч висновків суду, не єдиний доказ, на якому ґрунтується обвинувачення. При цьому позиція обвинувачених в суді фактично спростовується всіма представленими стороною обвинувачення доказами.

Посилаючись на те, що вирок суду не відповідає вимогам ст. 374 КПК України, прокурор зазначає, що у вступній частині вироку не зазначені відомості стосовно освіти обвинуваченого ОСОБА_8 , прізвище прокурора, який брав участь у суді першої інстанції під час судових дебатів, а також відомості щодо інших учасників кримінального провадження. До того ж суд у резолютивній частині вироку при вирішенні питань щодо речових доказів та процесуальних витрат послався на квитанцію № ФП-010050 та висновок експерта № 468, проте таких доказів сторона обвинувачення суду не надавала, а суд їх не досліджував.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_11 просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року, як обґрунтований та законний, залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційного прохання, заперечення обвинувачених та їх захисника щодо доводів апеляційної скарги, частково дослідивши докази у кримінальному провадженні, провівши судові дебати та надавши обвинуваченим останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому, положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
В силу ч. 3 ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, при вирішенні питання про вину обвинуваченої особи, не можна виходити з припущень, а лише з належних доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов усунення всіх суперечностей, що мають місце та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що вина обвинуваченої особи доведена.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що:

1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;

2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;

3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановлені судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у справі, як тих, що були зібрані стороною захисту, так і тих, що зібрані стороною обвинувачення, в тому числі і поданих у судовому засіданні.

Цих вимог закону, як вважає колегія суддів, суд першої інстанції дотримався.

Як убачається з вироку, в ньому викладено формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і визнаного судом недоведеним, а також підстави виправдання ОСОБА_8 і ОСОБА_9 із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Ухвалюючи виправдувальний вирок, суд під час розгляду провадження, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, ретельно перевірив представлені сторонами докази, у тому числі й ті, на підставі яких ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було пред`явлено обвинувачення, навів детальний аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку кожному з них і їх сукупності у взаємозв`язку.

Так, суд першої інстанції дослідив і проаналізував показання: обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які в суді заперечували вчинення інкримінованих їм злочинів, висували певні припущення щодо особи начебто закупника і доводи щодо наявності у такої особи підстав для їх обмови; свідка ОСОБА_14 оперуповноваженого ВБНОН Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, який брав участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, і його показання як результат професійної діяльності, спрямованої на проведення та документування оперативних закупок наркотичних засобів, взагалі не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, свідка ОСОБА_15 понятої під час вилучення 18.08.2014 року у жінки « ОСОБА_12 » шприца з рідиною коричневого кольору, котра виключно засвідчила факт такого вилучення, а також свідка зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_12 » щодо обставин проведених оперативних закупок.

Крім того, суд першої інстанції перевірив письмові докази у провадженні - документи, надані стороною обвинувачення, зміст яких детально виклав у вироку, та дав оцінку відеоматеріалам.

Разом із тим, суд з`ясував, що обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 переважно ґрунтується на доказах, отриманих у результаті заходів з контролю за вчиненням злочинів оперативних закупок та негласних слідчих (розшукових) дій, пов`язаних із втручанням у приватне спілкування, порядок проведення яких визначається законодавством, визнавши такі докази недостатніми для доведення винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в суді, а тому виправдав їх і з таким належно мотивованим висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі наполягає на тому, що докази, які сторона обвинувачення надала суду на доведення обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є належними, допустимими, та у взаємозв`язку між собою є достатніми для постановлення обвинувального вироку, проте у результаті перевірки матеріалів кримінального провадження, зокрема і шляхом безпосереднього дослідження в судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення письмових доказів, колегією суддів встановлено, що такі твердження прокурора є безпідставними.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження та слідує з вироку, на підтвердження винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стороною обвинувачення в судовому засіданні надані докази, отримані у результаті заходів з контролю за вчиненням злочинів оперативних закупок, негласних слідчих (розшукових) дій, пов`язаних із втручанням у приватне спілкування, а це, зокрема:

- постанова прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_16 від 03.07.2014, за якою прийнято рішення про проведення у кримінальному провадженні № 0004658 від 12.06.2014 трьох етапів контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_8 за грошові кошти банкнотами НБУ за ціною по домовленості, в кількості по домовленості; перший, другий етапи контролю за вчиненням злочину провести у формі оперативної закупки наркотичних засобів, психотропних речовин у ОСОБА_8 з втратою грошових коштів без затримання збувача, з метою проведення експертизи, отриманих під час оперативної закупки, засобів; третій етап контролю за вчиненням злочину провести у формі оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_8 з подальшим його затриманням та вилученням наркотичних засобів і грошових коштів, які використовувались під час проведення оперативної закупки; проведення оперативних закупок доручено співробітникам Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві;

- постанова прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_16 від 03.07.2014, за якою прийнято рішення про проведення у кримінальному провадженні № 0004658 від 12.06.2014 трьох етапів контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_9 за грошові кошти банкнотами НБУ за ціною по домовленості, в кількості по домовленості; перший, другий етапи контролю за вчиненням злочину провести у формі оперативної закупки наркотичних засобів, психотропних речовин у ОСОБА_9 з втратою грошових коштів без затримання збувача, з метою проведення експертизи, отриманих під час оперативної закупки, засобів; третій етап контролю за вчиненням злочину провести у формі оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_9 з подальшим її затриманням та вилученням наркотичних засобів і грошових коштів, які використовувались під час проведення оперативної закупки; проведення оперативних закупок доручено співробітникам Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві;

- рапорт о/у ВБНОН Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_14 від 18.08.2014 про проведення контролю за вчиненням злочину у формі першого етапу оперативної закупки наркотичного засобу за адресою: м. Київ, вул. Честяківська, 28 , під час якого у особи, котра вибрала собі анкетні дані ОСОБА_12 було вилучено медичний шприц з рідиною темно-коричневого кольору ємністю приблизно 1 мл;

- протокол від 18.08.2014 огляду в проміжок часу з 12.45 до 13.05 місця події, складений слідчим СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_17 в присутності понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , за яким під час огляду біля будинку АДРЕСА_5 особи « ОСОБА_12 » в правому рукаві її кофти виявлено медичний шприц з рідиною коричневого кольору, який вилучений, при цьому « ОСОБА_12 » пояснив, що в шприці наркотичний засіб опій ацетильований, придбаний у жінки на ім`я ОСОБА_20 ;

- протокол від 18.08.2014 про результати контролю за вчиненням злочину в проміжок часу з 12.00 до 12.45, складений слідчим СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_17 з участю ОСОБА_14 та « ОСОБА_12 », в якому зафіксовано, що в приміщенні Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві було проведено огляд особи, яка надала добровільну згоду на проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі у ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , та обрала собі псевдонім ОСОБА_12 ; цій особі було вручено грошові кошти в суді 240 грн. (зазначені купюри) та два медичні шприці, після чого « ОСОБА_12 » з оперативним співробітником ВБНОН ОСОБА_14 та слідчим на службовому автомобілі прибули за адресою: м. Київ, вул. Кулібіна, 6-а, де « ОСОБА_12 » отримав гроші, які поклав у кишеню штанів, о 12.30 пішов до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_6 вийшов з під`їзду та пішов в напрямку вул. Честяківської, де біля будинку 28 зустрівся з працівником міліції; о 12.45 проведено поверхневий огляд « ОСОБА_12 » і вилучено медичний шприц з рідиною коричневого кольору і ця рідина за поясненнями « ОСОБА_12 » є наркотичним засобом опієм ацетильованим, який він придбав у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ;

- рапорт о/у ВБНОН Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_21 від 18.08.2014 про проведення контролю за вчиненням злочину у формі першого етапу оперативної закупки наркотичного засобу за адресою: АДРЕСА_7 , під час якого у особи, котра вибрала собі анкетні дані ОСОБА_12 було вилучено медичний шприц з рідиною темно-коричневого кольору ємністю приблизно 2 мл;

- протокол від 18.08.2014 огляду в проміжок часу з 14.10 до 14.30 місця події, складений слідчим СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_17 в присутності понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_15 , за яким під час огляду біля будинку АДРЕСА_7 особи « ОСОБА_12 » в лівому рукаві її кофти виявлено медичний шприц з рідиною коричневого кольору, який вилучений, при цьому « ОСОБА_12 » пояснив, що у шприці наркотичний засіб опій ацетильований, придбаний у чоловіка на ім`я ОСОБА_23 ;

- протокол від 18.08.2014 про результати контролю за вчиненням злочину в проміжок часу з 13.55 до 14.10, складений слідчим СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_17 з участю ОСОБА_14 та « ОСОБА_12 », в якому зафіксовано, що в приміщенні Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві було проведено огляд особи, яка надала добровільну згоду на проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі у ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , та обрала собі псевдонім ОСОБА_12 ; цій особі було вручено грошові кошти в суді 240 грн. (зазначені купюри) та два медичні шприці, після чого « ОСОБА_12 » з оперативним співробітником ВБНОН ОСОБА_14 та слідчим на службовому автомобілі прибули за адресою: м. Київ, вул. Кулібіна, 6-а, де « ОСОБА_12 » о 14.03 пішов до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_8 вийшов з під`їзду та пішов в напрямку пр. Перемоги, де біля будинку 71/2 зустрівся з працівником міліції, у « ОСОБА_12 » із лівого рукава кофти вилучено медичний шприц з рідиною коричневого кольору і ця рідина за поясненнями « ОСОБА_12 » є наркотичним засобом опієм ацетильованим, який він придбав у ОСОБА_8 ;

- рапорт о/у ВБНОН Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_14 від 26.08.2014 про проведення контролю за вчиненням злочину у формі другого етапу оперативної закупки наркотичного засобу в період часу з 19.50 до 20.40, під час якого в період часу з 20.25 до 20.40 за адресою: м. Київ, пр. Л.Курбаса, 16-а у особи, котра вибрала собі анкетні дані ОСОБА_12 було вилучено медичний шприц з рідиною темно-коричневого кольору, ємністю приблизно 3 мл;

- протокол від 26.08.2014 огляду в проміжок часу з 20.25 до 20.40 місця події, складений слідчим СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_17 в присутності понятих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , за яким під час огляду біля будинку АДРЕСА_9 особи « ОСОБА_12 » в правому рукаві її куртки виявлено медичний шприц з рідиною коричневого кольору, який вилучений, при цьому « ОСОБА_12 » пояснив, що у шприці наркотичний засіб опій ацетильований, придбаний у осіб на ім`я ОСОБА_20 та ОСОБА_23 ;

- протокол від 26.08.2014 про результати контролю за вчиненням злочину в проміжок часу з 19.30 до 20.25, складений слідчим СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_17 з участю ОСОБА_14 та « ОСОБА_12 », в якому зафіксовано, що в приміщенні Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві було проведено огляд особи, яка надала добровільну згоду на проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі у ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , та обрала собі псевдонім ОСОБА_12 ; цій особі було вручено грошові кошти в суді 240 грн. (зазначені купюри) та два медичні шприці, після чого « ОСОБА_12 » з оперативним співробітником ВБНОН ОСОБА_14 та слідчим на службовому автомобілі прибули за адресою: м. Київ, вул. Л.Курбаса, 4; де « ОСОБА_12 », отримавши техніку для аудіо-відео контролю, пішов до будинку АДРЕСА_9 , через 15 хвилин, о 20.10 прийшов за раніше погодженою з працівниками міліції адресою, де біля будинку АДРЕСА_10 проведено поверхневий огляд « ОСОБА_12 » та вилучено медичний шприц з рідиною коричневого кольору, і ця рідина за поясненнями « ОСОБА_12 » є наркотичним засобом опієм ацетильованим, який він придбав у осіб на ім`я ОСОБА_20 та ОСОБА_23 ;

- клопотання до суду старшого слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_26 , погоджене з прокурором прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_16 , від 07.07.2014 про надання дозволу у кримінальному провадженні № 0004658 на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль ОСОБА_8 строком на 60 діб, із застосуванням спеціальних технічних засобів, які тимчасово обмежують права людини та клопотання до суду старшого слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_26 , погоджене з прокурором прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_16 , від 07.07.2014 про надання дозволу у кримінальному провадженні № 0004658 на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль ОСОБА_9 строком на 60 діб, із застосуванням спеціальних технічних засобів, які тимчасово обмежують права людини;

- аудіо-відеоматеріали по проведенню оперативних закупок наркотичних засобів;

- висновки хімічних експертних досліджень.

Такі докази суд ретельно дослідив у судовому засіданні, проаналізував у вироку та з висновками суду, викладеними у результаті оцінки зазначених доказів, погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Як встановлено принципом законності, який відноситься до загальних засад кримінального провадження та закріплений у ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, відповідно до положень ч. 2 та ч. 4 ст. 246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб.

Негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені, зокрема ст.ст. 260, 271 цього Кодексу, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів та виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину.

Про результати контролю за вчиненням злочину складається протокол, до якого додаються речі і документи, отримані під час проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії. Якщо контроль за вчиненням злочину закінчується відкритим фіксуванням, про це складається протокол у присутності такої особи.

Згідно зі ст. 260 КПК України аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без її відома на підставі ухвали слідчого судді, якщо є достатні підстави вважати, що розмови цієї особи або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КПК України дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів, у разі необхідності здійснюється за участю спеціаліста. Слідчий вивчає зміст отриманої інформації, про що складається протокол. При виявленні відомостей, що мають значення для досудового розслідування і судового розгляду, в протоколі відтворюється відповідна частина інформації, після чого прокурор вживає заходів для збереження отриманої інформації.

Порядок і тактика проведення контрольованої поставки, контрольованої та оперативної закупки, спеціального слідчого експерименту, імітування обстановки злочину визначається законодавством.

Нормативним актом, який регулює порядок проведення, зокрема оперативної закупівлі, є Інструкція про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затверджена наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 16.11.2012 № 114/1042/516/1199/936/1687/5, положення якої ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства та більш детально розкривають зміст, послідовність дій та фіксацію результатів, отриманих в результаті проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії.

Оперативна закупка, яка виконується інформатором, повинна бути здійснена у суворій відповідності до встановленої процедури і за умови її належного документування.

Аналізуючи представлені стороною обвинувачення докази, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що відповідно до постанов прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_16 від 03.07.2014 контроль за вчиненням злочину у формі оперативних закупок у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проводився у три етапи. При цьому, третій (по матеріалах кримінального провадження другий) етап контролю за вчиненням злочину мав проводитися у формі оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з подальшим їх затриманням та вилученням наркотичних засобів і грошових коштів, які використовувалися під час проведення оперативної закупки.

Однак, відповідно до протоколів затримання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які, всупереч рішенню прокурора, фактично були затримані через два дні після проведення третього етапу оперативної закупки, жодних речей, предметів, грошових коштів тощо, які використовувалися під час проведення оперативної закупки, у них вилучено не було, свою причетність до збуту наркотичних засобів вони категорично заперечували як під час досудового розслідування, так і в суді.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що дві постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативних закупок від 03.07.2014 за своїм змістом не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, отже взагалі не дають можливості перевірити законність та обґрунтованість їх прийняття.

Так, згідно з положеннями ст.ст. 246, 271 КПК України виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину та у своєму рішенні про проведення контролю за вчиненням злочину, крім відомостей, передбачених ст. 251 цього Кодексу, а це, зокрема відомості про особу (осіб), місце або річ, щодо яких проводитиметься негласна слідча (розшукова) дія, початок, тривалість і мета негласної слідчої (розшукової) дії, відомості про особу (осіб), яка буде проводити негласну слідчу (розшукову) дію, прокурор зобов`язаний викласти обставини, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину.

Крім того, ч. 5 ст. 246 КПК України також регламентовано, що у рішенні про проведення негласної слідчої (розшукової) дії зазначається строк її проведення.

Проте, всупереч зазначених вимог кримінального процесуального закону, в постановах прокурора від 03.07.2014 про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативних закупок у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відсутні відомості щодо місць, де проводитиметься оперативна закупка, щодо початку і тривалості такої негласної слідчої (розшукової) дії, відсутні конкретні відомості про особу (осіб), яка буде (будуть) проводити негласну слідчу (розшукову) дію.

Не навів прокурор у своїх рішеннях і обставини, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину.

Викладаючи у вироку аналіз доказів, наданих стороною обвинувачення на підтвердження дотримання процедури проведення оперативних закупок, суд першої інстанції вважав такі докази недостатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і, всупереч тверджень апелянта, зазначені висновки ґрунтуються на досліджених судом доказах.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. В описовій частині постанові, як це передбачено ч. 3 ст. 104 КПК України, повинні міститися відомості про послідовність дій; отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи. Додатками до протоколів згідно з ч. 2 ст. 105 КПК України можуть бути, зокрема фототаблиці схеми, зліпки, носії комп`ютерної інформації та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 КПК України протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення.

З огляду на зазначені положення кримінального процесуального закону, в протоколі про результати контролю за вчиненням злочину повинні бути зазначені послідовно всі вчиненні дії і результати проведення процесуальної дії.

Зі змісту всіх протоколів про результати контролю за вчиненням злочину слідує, що перед проведенням кожної оперативної закупки наркотичних засобів закупник « ОСОБА_12 » оглядався, йому вручалися гроші, медичні шприці, засоби для аудіо- відео фіксації, проте акти огляду покупця, вручення грошових коштів, технічних засобів, медичних шприців, які за змістом ст. 105 КПК України в даному випадку є додатками до кожного протоколу про результати контролю за вчиненням злочину, оскільки є матеріалами, які пояснюють зміст протоколу, стороною обвинувачення в суді надані не були.

В усіх протоколах не вказано походження коштів, які вручались особі для проведення оперативної закупки.

Не дивлячись на вимоги Інструкції про порядок проведення оперативної закупівлі та контрольованого постачання предметів, товарів, речовин, у тому числі заборонених до обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форм власності про те, що для проведення оперативної закупівлі використовуються грошові кошти МВС, СБУ, податкової міліції та їх отримання і використання здійснюється згідно з відомчими нормативними актами МВС та СБУ України, тощо, в матеріалах кримінального провадження відсутні документи, видані відповідною структурою, які б свідчили про видачу оперативним працівникам видатків спеціального призначення.

Крім того, як убачається зі змісту протоколу від 18.08.2014 про результати контролю за вчиненням злочину, оперативна закупка наркотичного засобу у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від її початку огляду закупника « ОСОБА_12 » з врученням йому грошей та медичних шприців до її завершення вилучення у « ОСОБА_12 » медичного шприцу з певною рідиною тривала з 12 години до 12 години 45 хвилин, проте згідно з протоколом огляду місця події від 18.08.2014 у закупника « ОСОБА_12 » шприц з певною рідиною вилучався за межами часу, зазначеного в протоколі контролю за вчиненням злочину, оскільки в протоколі огляду зафіксовано час з 12 години 45 хвилин до 13 години 05 хвилин, тобто слідчий ОСОБА_17 склав протокол про результати контролю за вчиненням злочину ще до завершення оперативної закупки наркотичного засобу, відобразивши в ньому і результати, які були отримані пізніше за часом.

Аналогічні відомості щодо часу проведення оперативних закупок зафіксовані й у протоколах про результати контролю за вчиненням злочину від 18.08.2014 (з 13.55 до 14.10) та від 26.08.2014.

Що стосується відеоматеріалів, отриманих в результаті аудіо-, відеоконтролю осіб під час проведення оперативних закупок наркотичних засобів, які були представлені в судовому засіданні стороною обвинувачення як додатки до протоколів про результати контролю за вчиненням злочину від 18.08.2014 та 26.08.2014 року, то суд першої інстанції обґрунтовано вважав їх недостатніми доказами для постановлення обвинувального вироку, давши при цьому оцінку самому змісту інформації, але правильно звернув увагу на те, що стороною обвинувачення не надані документи на підтвердження вручення та вилучення у особи зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_27 » технічних засобів. В усіх наданих суду процесуальних рішеннях та протоколах не зазначено походження технічних засобів аудіо- відео фіксації, які використовувались під час контролю за вчиненням злочину, та їх технічні характеристики.

Відповідно до ч. 8 ст. 271 КПК України якщо при проведенні контролю за вчиненням злочину виникає необхідність тимчасового обмеження конституційних прав особи, воно має здійснюватися в межах, які допускаються Конституцією України, на підставі рішення слідчого судді згідно з вимогами цього Кодексу.

Крім того, положеннями ст. 260 КПК України також регламентовано, що аудіо-, відеоконтроль особи без її відома проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України суд визнає істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Проте жодного доказу, як встановила колегія суддів, на підтвердження проведення зазначеної негласної слідчої (розшукової) дії з дотриманням вимог закону, а саме на підставі ухвали слідчого судді, стороною обвинувачення надано не було, як і не було надано протоколу про дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів, який слідчий відповідно до вимог ст. 266 КПК України зобов`язаний скласти.

Доводи прокурора про те, що показання свідка зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_12 » незаконно відкинуті судом, також не заслуговують на увагу, оскільки у вироку зазначені достатні підстави для таких висновків суду.

Так, проаналізувавши надані стороною обвинувачення письмові докази з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, з огляду на позицію обвинувачених, які заперечували свою причетність до збуту наркотичних засобів, прийнявши до уваги відсутність будь-яких матеріальних об`єктів - речових доказів, які б були вилучені в обвинувачених та мали відношення до обвинувачення, врахувавши незабезпечення прокурором для допиту в суді в якості свідків усіх понятих, котрі за змістом складених слідчим протоколів огляду місця події вилучення у закупника - особи зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_12 » медичних шприців з рідиною, що містила наркотичний засів, були незацікавленими спостерігачами під час здійснення такої слідчої дії, суд першої інстанції у вироку цілком обґрунтовано, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, не прийняв до уваги як достатній доказ винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показання особи зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_12 », визнавши їх у сукупності з іншими доказами, отриманими в результаті проведення оперативної закупки наркотичних засобів, які були надані в судовому засіданні, єдиним доказом, на якому ґрунтується обвинувачення.

На спростування в цій частині доводів апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає необхідним також зазначити, що стороною обвинувачення не надано суду відомостей, які б підтверджували наявність у правоохоронних органів конкретних та об`єктивних підстав для проведення оперативних закупок наркотичних засобів у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , хоча вони зобов`язані це зробити, оскільки, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 12.10.2012 у справі «Веселов та інші проти Російської Федерації», якщо доказ є результатом негласної операції, такої як оперативна закупівля наркотиків, органи влади повинні бути готовими продемонструвати, що у них були обґрунтовані причини для організації негласної операції. Наявність конкретних та об`єктивних підстав є обов`язковою умовою для здійснення негласних операцій, в тому числі і використання агентів під прикриттям. Тобто, хоча і допускається посилання на інформацію, отриману від анонімних інформаторів, але тільки на стадії досудового розслідування, коли цього вимагає характер злочинної діяльності та необхідність її викриття. Інформація, отримана в результаті проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів не повинна бути єдиним доказом, на якому ґрунтується обвинувачення.
Всупереч тверджень апелянта про те, що показання особи зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_27 », яка до того ж під час проведення слідчим впізнання, за фотокартками впізнала обвинувачених як осіб, котрі збували їй наркотичні засоби, є належним і допустимим доказом обвинувачення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, відповідно до яких в даному кримінальному провадженні цей доказ відноситься до інформації, отриманої від анонімного інформатора в результаті проведення оперативної закупки наркотичних засобів, яка об`єктивно не підтверджена іншими доказами.

Що стосується висновків: № 445 від 20.08.2014, за яким надана на дослідження рідина темно-коричневого кольору, вилучена 18.08.2014 у « ОСОБА_12 », містить опій ацетильований, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою опію у перерахунку на суху речовину 0,035 г, № 444 від 20.08.2014, за яким надана на дослідження рідина темно-коричневого кольору, вилучена 18.08.2014 у « ОСОБА_12 », містить опій ацетильований, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою опію у перерахунку на суху речовину 0,079 г; № 469 від 29.08.2014, за яким надана на дослідження рідина темно-коричневого кольору, вилучена 26.08.2014 у « ОСОБА_12 », містить опій ацетильований, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою опію у перерахунку на суху речовину 0,113 г, то зазначені висновки, як обґрунтовано зазначив суд у вироку, лише підтверджують, що надані на дослідження рідини містять особливо небезпечний наркотичний засіб, але, з огляду на заперечення під час судового розгляду ОСОБА_8 і ОСОБА_9 своєї причетності до інкримінованого їм злочину та відсутність в матеріалах провадження жодних інших допустимих та належних доказів їх участі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України, за обставин, наведених в обвинувальному акті, не можуть слугувати належними доказами причетності ОСОБА_8 і ОСОБА_9 до збуту таких речовин.

З належним мотивуванням суд відкинув і надані стороною обвинувачення: рапорт о/у ВБНОН Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_14 від 27.08.2014 про проведення контролю за вчиненням злочину у формі третього етапу оперативної закупки наркотичного засобу, протокол огляду місця події від 27.08.2014, протокол від 27.08.2014 про результати контролю за вчиненням злочину, протокол огляду речей від 30.08.2014, постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 30.08.2014, квитанцію «ПриватБанку» від 27.08.2014 та висновок експерта № 468 від 29.08.2014, визнавши їх неналежними доказами з тих підстав, що вони не стосуються обсягу пред`явленого обвинувачення, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було висунуто обвинувачення, зокрема в тому, що вони 18.08.2014 та 26.08.2014 за попередньою змовою групою осіб незаконно збули особливо небезпечний наркотичний засіб, а відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що з точки зору достатності доказів стороною обвинувачення не надано тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а тому суд першої інстанції обґрунтовано тлумачив усі сумніви і припущення стосовно доведеності вини обвинувачених на їх користь, врахувавши при цьому позицію обвинувачених в суді, яка стороною обвинувачення спростована не була.

З огляду на наведене, з урахуванням вимог кримінального процесуального закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції згідно з положеннями ст. 94 КПК України під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, на підставі чого дійшов обґрунтованого висновку про необхідність виправдання як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора, як вважає колегія суддів, жодним чином не спростовують висновки суду першої інстанції. До того ж зі змісту апеляційної скарги прокурора вбачається, що вона взагалі не містить конкретних доводів на користь тверджень щодо неповноти дослідження обставин кримінального провадження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону колегією суддів не встановлено, вирок суду першої інстанції за своїм змістом відповідає вимогам ст. 374 КПК України, а ті недоліки, на які звертає увагу прокурор в апеляційній скарзі, не є підставами для скасування судового рішення, оскільки не впливають на висновки суду і не ставлять під сумнів законність та обґрунтованість ухваленого судом виправдувального вироку щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня

2015 року стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_7 залишити без задоволення, а виправдувальний вирок Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня

2015 стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4