Провадження по справі за № 1-«кс»/ 522/3515/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю старшого слідчого ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , про надання тимчасового доступу, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий з ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, про надання тимчасового доступу до документів, тобто можливості оглянути та вилучити оригінали документів (квитанції до прибуткових касових ордерів, рахунки, акти-прийому-передачі, договори, додаткові угоди), які підтверджують сплату ним орендної плати за орендоване приміщення у ДБП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , у період з березня 2013 року по липень 2015 року.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

Слідчим управлінням ГУНП в Одеської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000193, яке розпочато 13.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, 01.10.2001 року між ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі начальника ОСОБА_3 та Закрите акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (ЕДРПОУ НОМЕР_1 ) в особі директора ОСОБА_4 , був укладений договір оренди цілісного майнового комплексу колишнього державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_4 » залишковою вартістю 2075,4 тис. грн., строком до 01.10.2011 року.

01.10.2001 року між ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі начальника ОСОБА_3 та ЗАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в особі директора ОСОБА_4 був підписаний акт приймання-передачі в оренду державного майна - цілісного майнового комплексу колишнього державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

20.08.2012 року ІНФОРМАЦІЯ_5 видало наказ № 515 «Про прийняття до сфери управління ІНФОРМАЦІЯ_6 », згідно якого цілісний майновий комплекс колишнього державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_4 » повинен був зарахований до статутного капіталу ДБП « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

22.03.2013 року ІНФОРМАЦІЯ_5 видало наказ № 215 «Про внесення змін до наказу Мінагрополітики України від 20.08.2012 року № 515», згідно якого Міністерство прийняло рішення передати майно цілісного майнового комплексу колишнього державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на баланс ДБП « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В середині грудня 2013 року директор ДБП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 надав до регіонально відділення підписані ним та директором ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » акти приймання-передачі державного майна, а саме цілісного майнового комплексу колишнього державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

З урахуванням того, що ДБП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є державним підприємством, орендодавцем майна, яке знаходиться у нього на балансі, згідно діючого законодавства, виступає регіональне відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Проте, директор ДБП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 минаючи регіональне відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 , під виглядом договорів відповідального зберігання, став фактично укладати з підприємцями приховані договору оренди, та стягувати орендну плату з підприємців.

Так, допитаний ОСОБА_6 , який є головою ради директорів « ІНФОРМАЦІЯ_8 » пояснив, що директором ТОВ Видавнично-поліграфічне « ІНФОРМАЦІЯ_9 », яке входить до медіахолдінгу, являється ОСОБА_7 , який у березні 2013 року орендував приміщення, яке розташовано у АДРЕСА_1 , у директора ДБП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 та сплачував орендну плату у період з березня 2013 року по липень 2015 року. Частину грошей він платив за безготівковим розрахунком, а частина готівкою за квитанціями. Крім того, ОСОБА_7 підписував з директором ДБП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 договори відповідального зберігання, та додаткові угоди.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до вищевказаних речей та документів, та можливості їх вилучення.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити з наведених підстав.

Заслухавши слідчого, а також дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, у випадку можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та у разі неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, а також у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 160 ч. 2 у клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

В порушення ст. 160 КПК України слідчий не обґрунтував у клопотанні неможливість іншими способами довести обставини, які передбачаються довести за допомогою вказаних документів.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів повинні бути зазначені підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи. Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають чи можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 КПК України після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, а у клопотанні слідчого такої особи зазначено не було.

Клопотання належним чином не мотивоване та не наведено доказів, що особа, у володінні якої знаходяться документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження, тобто слідчий не врахував можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Клопотання слідчого про надання доступу до речей і документів обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим доводів, тобто, в рамках кримінального провадження, як слідує із матеріалів, якими слідчий мотивує своє клопотання, не проведено жодної слідчої дії (проведення ревізій, фінансового моніторингу та інше), які б підтверджували наявність скоєного злочину.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свбод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Зазначені міжнародні гарантії прав людини на недоторканість житла, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя, недоторканість прав власності нормативно визначені в Конституції України та є, відповідно до положень ст. 2 КПК України, загальними засадами кримінального провадження.

Для досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, орган досудового розслідування в даному кримінальному проваджені вправі з метою досягнення його дієвості застосувати інші заходи забезпечення кримінального провадження ( виклик слідчим, привід, залучення експерта).

Разом з цим, відповідно до положень діючого кримінального процесуального законодавства, застосування такого заходу не допускається, якщо сторона кримінального провадження не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для досягнення якого слідчий, прокурор звернувся із клопотанням.

При цьому, для оцінки потреб досудового розслідування, згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Однак, вказаних вимог слідчим при зверненні з клопотанням про надання тимчасового доступу до документів до слідчого судді при розгляді вказаного клопотання, дотримано не було.

Також слідчим суддею було встановлено, що слідчим в клопотанні не було дотримано вимог п. 1 ч. З ст. 132 КПК України, оскільки під час складання клопотання слідчий як суб`єкт, який безпосередньо здійснює досудове розслідування, повинен не лише констатувати наявність необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а як суб`єкт, який найбільш обізнаний стосовно фактичних підстав їх застосування, навести суду відповідні аргументи, що підтверджують таку необхідність, переконати суд прийняти відповідне процесуальне рішення, а суд, ґрунтуючись на власному переконанні щодо наявності для цього достатніх підстав, постановляє рішення, яким задовольняє таке клопотання.

Також слід зазначити, що чинне законодавство надає слідчому право одержувати безперешкодно і безоплатно від підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та об`єднань громадян на письмовий запит відомості, необхідні у справах про злочин, що знаходяться в провадженні міліції.

Тому суд, приходить до висновку що у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити, оскільки встановлено відсутність правових підстав, передбачених ст. 160 КПК України, для надання тимчасового доступу до зазначених документів.

Керуючись ст.ст.159-166 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого з ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , про надання тимчасового доступу до документів, - відмовити з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

26.02.2016