Справа №591/2024/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/823/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Хуліганство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження №591/2024/16-к за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Ямпіль, Ямпільського району, Сумської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшли апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , який порушує питання про необхідність скасування вироку Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 2016 року, з виправданням ОСОБА_7 , а також прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 про скасування вироку суду через м`якість призначеного покарання.

За судовим рішенням ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.296 КК України з призначенням покарання у виді 3 місяців арешту.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 за відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 грн.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 невинним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та відмовити у задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди.

Вказує на те, що суд допустив однобічність та неповноту судового розгляду, при цьому висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки показання потерпілої ОСОБА_10 різняться між собою, а свідки не були очевидцями вчинення злочину. Крім того, жоден відеозапис з камер відеоспостереження в нічному клубі «Луна» не дає підтвердження того, що саме ОСОБА_7 завдав потерпілій удари. Також, висновок наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в даному випадку є неналежним доказом, оскільки отриманий стороною обвинувачення з порушенням закону.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 не оспорюючи доведеність вини та правильність юридичної кваліфікації дій ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, і ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.296 КК України з призначенням покарання у виді 3 років обмеження волі, оскільки судом при призначенні покарання не в повній мірі враховано, що ОСОБА_7 є молодою працездатною людиною, яка не працює та не навчається, перебуває на утриманні у батьків, свою вину у вчиненні злочину не визнав, не розкаявся витрати на лікування потерпілій не відшкодував. Крім того, даний злочин вчинив щодо особи похилого віку і заподіяні тілесні ушкодження негативно вплинули на стан здоров`я потерпілої.

Інші учасники кримінального провадження законність і обґрунтованість вироку суду не оскаржували.

За рішенням суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 09.02.2016 о 02.30 год., відпочиваючи разом із своїм товаришем ОСОБА_11 в приміщенні ТОВ «Руна-С» нічного клубу «Луна», розташованого по вул. Інтернаціоналістів, 21 м. Суми, та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до загальної вбиральні вищевказаного закладу і діючи умисно, прагнучи самоутвердитись за рахунок застосування фізичної сили, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи тим самим явну неповагу до суспільства, наніс два удари кулаком в ліву частину обличчя та голови ОСОБА_10 , яка працювала прибиральницею в даному закладі. Продовжуючи свої хуліганські дії, вхопивши за волосся ОСОБА_10 , вдарив п`ять разів головою об унітаз, в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження в області обличчя, які згідно висновків судово-медичного експерта є легкими тілесними ушкодженнями, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікував за ч.1 ст.296 КК України як хуліганство, яке виразилось у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, які виразилися у спричиненні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_10 .

Заслухавши суддю доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які повністю підтримали апеляційну скаргу адвоката та вважали, що вирок суду підлягає скасуванню з виправданням обвинуваченого і заперечували проти задовлення апеляційної скарги прокурора, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 та вважає, що вирок суду підлягає скасуванню через м`якість призначеного покарання ОСОБА_7 , а апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 такою, що не підлягає до задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 не підлягають до задоволення за таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтуються на зібраних і досліджених в судовому засіданні доказах в їх сукупності та взаємозв`язку, яким була дана належна правова оцінка, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Що стосується доводів захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 щодо недоведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину та підтвердження фактів того, що саме обвинувачений завдав потерпілій удари, то колегія суддів вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки такі обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Так, будучи допитаною в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснила суду, що раніше обвинуваченого не знала, працює прибиральницею в приміщенні ТОВ «Руна-С» нічного клубу «Луна». 09.02.2016 о 02.27 год. вона, зайшовши до загальної вбиральні, почала прибирати приміщення. О 02.30 год. в стані алкогольного сп`яніння зайшов ОСОБА_7 , який відчинив двері до туалету, де вона знаходилась, і не даючи змоги їй вийти безпричинно, наніс два удари кулаком в ліву частину обличчя та голови, потім вхопивши за волосся, вдарив п`ять разів головою об унітаз.

Зазначені показання потерпілої об`єктивно підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_10 повідомила про вчинений злочин, вони були свідками наявних у неї тілесних ушкоджень, а також іншими доказами, а саме: протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.03.2016 р., відповідно до якого потерпілою ОСОБА_10 впізнано ОСОБА_7 як особу, яка спричинила їй тілесні ушкодження, протоколом проведення слідчого експерименту від 16.03.2016 р., у ході якого ОСОБА_10 продемонстровано обставини спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , висновками експертів №169 від 07.03.2016 р., №338 від 22.03.2016 р., №339 від 22.03.2016 р., відповідно до яких встановлено наявність у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, які є легкими тілесними ушкодженнями і потягли за собою короткочасний розлад здоров`я та можливості отримання їх за обставин, продемонстрованих ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту.

Будь-яких підстав не довіряти вказаним вище і наведеним у вироку доказам колегія суддів не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, тому доводи в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 , про невинуватість ОСОБА_7 , є неправдивими і направленими на те, щоб не нести відповідальності за скоєний ним злочин та є способом захисту його уникнення.

Крім того, твердження захисника ОСОБА_8 щодо неналежності доказів факту вчинення злочину ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки даний стан обвинуваченого підтверджується висновком наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння і сам обвинувачений в судовому засіданні вказав на те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому і не пам`ятає, що завдав потерпілій тілесних ушкоджень.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 щодо скасування вироку суду через м`якість призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , то вони є безпідставними та не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки суд при призначенні ОСОБА_7 покарання повністю дотримався вимог ст.65 КК України, належним чином урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме, що він є молодою працездатною людиною, яка не працює та не навчається, на диспансерних обліках не перебуває, характеризується посередньо, раніше не судимий, обставини, що обтяжують покарання, а саме те, що ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, не розкаявся, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено відповідним медичним висновком, під час досудового слідства та судового розгляду намагався викривити фактичні обставини справи, на що прокурор звертає увагу і в апеляційній скарзі.

Крім того, згідно звукозапису судового засідання, який досліджувався судом під час підготовки справи до розгляду вбачається, що прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 у своїй письмовій обвинувальній промові (а.п.107-109) орієнтувала суд визнати винним ОСОБА_7 за ч.1 ст.296 КК України з призначенням покарання у виді 6-ти місяців арешту.

Приймаючи до уваги всі обставини, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого ним злочину, особу винного, суд дійшов висновку, що обрана обвинуваченому міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Також, суд, оцінивши матеріальне положення обвинуваченого ОСОБА_7 , реальну можливість виплати ним суми, законно і обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування ним моральної шкоди в сумі 5000 грн., тому твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 з цього приводу є необґрунтованими.

Грубих порушень чинного законодавства, при розгляді матеріалів кримінального провадження в суді, які були б підставою для скасування ухваленого щодо обвинуваченого ОСОБА_7 вироку не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 2016 року відносно ОСОБА_7 - залишити без зміни, а апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4