УХВАЛА
Справа № 564/2305/15-к

16 червня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримільне провадження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України.

В ході судового розгляду вказаного кримінального провадження, ухвалою судді від 19.04.2016 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Судове провадження відносно ОСОБА_6 не було завершено до спливу 60 денного строку тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки 17 червня 2016 року спливає строк дії вказаного запобіжного заходу, а судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчено, тому є всі наявні підстави для розгляду питання про продовження строку тримання під вартою

В обґрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів, що вказує на його сталу злочинну направленість. Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Відповідно до ч.4 ст.12 КК України, це кримінальне правопорушення за ступенем тяжкості відноситься до тяжких і свідчить про те, що ОСОБА_6 буде намагатися уникнути відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення . Тобто на час розгляду даного клопотання не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема що останній може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до норми ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, у разі необхідності цей строк може бути продовжений.

Враховуючи, що 17 червня 2016 року спливає 60 денний строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , приймаючи до уваги, що судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчено, суд вбачає підстави для розгляду питання про продовження строку тримання під вартою.

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Вирішуючи питання про продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Так, згідно позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує сторона обвинувачення, як підставу для продовження дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою строком на 60 днів.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобіганню настання ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: ризиків того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне продовжити строк дії обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на термін 60 днів, тобто до 15 серпня 2016 року, включно.

Керуючись статтями 177, 197, 199, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому в АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) дні, тобто до 15 серпня 2016 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду не підлягає оскарженню.

СуддяОСОБА_1