УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2016 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Марганець кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000950, 0000599 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Марганецького міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотав про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до 60 днів, мотивуючи наявністю ризиків, що на момент вирішення даного питання не змінились.
Захисник ОСОБА_7 зазначила, що можливості з`ясувати позицію самої обвинуваченої щодо вирішення питання про запобіжний захід у неї не було, тому така залишилась нез`ясованою, однак з точки зору закону, рішень ЄСПЛ, стану обвинуваченої, клопотала перед судом про заміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки остання вагітна, плановий термін пологів друга половина серпня.
Обвинувачена ОСОБА_6 , у якої строк дії запобіжного заходу завершується 22 червня 2016 року, не доставлена в судове засідання, від проведення якого в режимі відео конференції категорично відмовилась.
Згідно вимог ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, враховуючи той факт, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, має перевагу над принципом поваги до свободи особистості, суд приходить до наступного висновку.
За змістом ч.2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, а згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченої ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання їй запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та не змінилася обстановка.

Однак, справа за обвинуваченням ОСОБА_6 перебуває у провадженні з 22 квітня 2016 року (до того, знаходилась у провадженні іншого судді), 23 квітня 2016 року підготовче судове засідання було відкладено до 25 квітня 2016 року, оскільки не доставлені обвинувачені до суду, 25 квітня 2016 року підготовче судове засідання проведено в режимі відео конференції, під час якої обвинувачені категорично відмовились проводити судові розгляди в такому режимі, кримінальне провадження призначено до розгляду на 04 травня 2016 року, однак судове засідання не відбулось через не доставку обвинувачених до суду, аналогічно й 20 травня 2016 року, відкладено до 21 червня 2016 року, однак і на вказаний день ОСОБА_6 не доставлено до суду, від проведення засідання в режимі відео конференції ОСОБА_6 категорично відмовилась, у зв`язку з чим кримінальне провадження про її обвинувачення виділено в окреме провадження, призначено судовий розгляд на 22 червня 2016 року, де знову ж таки ОСОБА_6 не доставлена до суду, а проведення судового розгляду в режимі відео конференції обвинувачена вкотре категорично відмовилась.
Не доставка обвинуваченої ОСОБА_6 до суду мотивована поліцією тим, що остання вагітна, плановий термін пологів припадає на серпень, тому її не можуть ні етапувати, ні доставити спец етапом до суду.
Враховуючи труднощі, що виникли з доставкою обвинуваченої до суду, її категорична відмова від проведення судового розгляду в режимі відео конференції, що призводить до затягування розумних строків розгляду кримінального провадження, суд вважає за доцільне змінити їй запобіжний захід на домашній арешт, з встановленням певних обмежень.
Суд вважає, що інші, більш мякі запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт обвинуваченій ОСОБА_9 задовольнити.
Змінити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , обвинуваченій у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт до 14 липня 2016 року та заборонити їй залишати житло у період часу з 20 години до 07 години, з покладенням на неї обов`язків прибувати до прокурора та суду на їх виклики, не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає без дозволу прокурора та суду, утриматись від спілкування з потерпілими та свідками.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та надіслати начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровської області № 4 для вручення обвинуваченій ОСОБА_10 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_11

Оригінал ухвали.