Справа № 134/1313/15-к
Провадження №11-кп/772/722/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Судді-доповідача: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 21.03.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України по кримінальному провадженню № 0000230 від 15.06.2015 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 07.05.1997 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ст. 229-6 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 25.05.2000 року цим же райсудом за ст. 140 ч.1 КК України до 1 року виправних робіт з відрахуванням в доход держави 20% із заробітку; 26 травня 2004 року цим же райсудом за ст. 309 ч.2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 27 лютого 2007 року Бершадським районним судом Вінницької області за ст.ст. 345 ч.1, 377 ч.1, 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 26 грудня 2007 року цим же райсудом за ст.ст. 309 ч.2, 71 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі; 13 серпня 2014 року Піщанським районним судом Вінницької області за ст. 309 ч.2 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, звільненого 27.08.2014 року з Вінницької тюрми №1 по відбуттю строку призначеного покарання
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
Вирішено питання з судовими витратами та речовими доказами.
за участю: секретаря: ОСОБА_8 ,
прокурора: ОСОБА_9 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
Вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 21.03.2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
З вироку суду першої інстанції вбачається. що впродовж весни 2015 року та до 17.06.2015 року ОСОБА_7 на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 шляхом догляду незаконно вирощував снотворний мак в кількості 2113 рослин, що виразилося в рихленні, просапуванні, поливанні посівів та сходів з метою доведення їх до стадії дозрівання, які висновком експерта №741 від 22.06.2015 року віднесені до рослин, що містять в собі наркотичні алколоїди опію, тобто є наркотиковмісними рослинами виду мак снотворний. Вказані рослини в кількості 1853 шт. 17.06.2015 року в ході огляду місця події працівниками Крижопільського РВ УМВС України у Вінницькій області були виявлені та вилучені з території домоволодіння в якому проживав ОСОБА_7 .
Окрім того, біля входу у житловий будинок в якому проживав ОСОБА_7 , працівниками міліції в дерев`яному ящичку було виявлено штучно насаджені 260 рослин, які відповідно до вищевказаного висновку експерта №741 від 22.06.2015 року є рослинами, що містять наркотично активні алколоїди опію, тобто є наркотиковмісними рослинами виду мак снотворний.
Таким чином, загальна кількість снотворного маку вилученого на території домоволодіння ОСОБА_7 становить 2113 рослин.
Не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеності його вини, прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 21.03.2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 5 років позбавлення волі.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких зазначають, що вирок суду щодо ОСОБА_7 незаконний та такий, що підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам справи, просять вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 виправдати так як його вина не доведена.
Заслухавши доповідь судді-доповідача; думку прокурора, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 ; дослідивши доводи апеляційних скарг та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 необґрунтовані та задоволенню не підлягають виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно до вимог ст. 370 КПК України законність, обґрунтованість і вмотивованість судового рішення полягає в тому, що воно повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального та процесуального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення .
Дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 310 КК України судом кваліфіковано вірно, тому порушень кримінально-процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину не встановлено.
Невизнання своєї причетності до вчинення злочину та вини у скоєному правопорушенні ОСОБА_7 , колегія суддів розцінює як спосіб захисту з метою ухилення від кримінальної відповідальності за скоєне.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та дослідженими в судовому засіданні доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, а саме:
- протоколом огляду місця події від 17.06.2015 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду від 16.05.2015 року, з якого вбачається, що місцем події є домогосподарство розташоване по АДРЕСА_1 . До складу домогосподарства входять два житлові будинки, сарай. На території домогосподарства насаджені горіхи, абрикоса та груші біля яких виявлено обсапані та оброблені насадження маку. Біля стіни сараю виявлено насадження рослин маку, які оброблені, обсапані, будь-які бур`яни відсутні. Рослини маку, які оброблені обсапані, за відсутністю будь-яких бур`янів біля них, посіяних в рядки, виявлені і на городі домогосподарства. Крім того, обсапані і оброблені рослини маку виявлені й біля стіни будинку. При перерахунку кущів рослин маку була встановлена їх кількість 1853 кущі, з яких 10 кущів було відібрано як зразки для проведення судово-хімічної експертизи, які було поміщено до поліетиленового пакету та скріпленого биркою №3. Інші рослини маку були поміщені в два полімерних мішки білого кольору на які поміщені бирки №1 і №2 скріплені підписами понятих. Окрім того, біля житлового будинку виявлено дерев`яні ящики в яких також насіяний мак, кількість рослин яких після перерахунку склала 260 шт. Ці рослини маку, які містилися в ящику, поміщено до поліетиленового прозорого пакету на який поміщено бирку №4 скріплених підписом понятих та інших учасників огляду. Під час проведення огляду застосовані технічні засоби «Olympus Х21 із проведення фотозйомки на електронний носій (а.с. 175-176).
- фототаблицями доданими до протоколу огляду місця події, на них відображені рослини маку які ростуть біля будинку, сараю, на городі, які оброблені, біля них відсутні будь-які бур`яни, окремі з них посіяні в рядки, а також в дерев`яному ящику, ринках, які знаходяться біля будинку (а.с.177-193).
- висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 741 від 22.06.2015 року надані на дослідження рослини в кількості 10 (десяти) одиниць, які вилучені, згідно тексту постанови про призначення експертизи, у домогосподарстві в якому проживав ОСОБА_7 , мають ботанічні ознаки рослини виду Мак снотворний, містять наркотично активні алколоїди опію, тобто є наркотиковмісними рослинами Мак снотворний та відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.
- наданими на дослідження рослинами в кількості 260 (двохсот шестидесяти) одиниць, які вилучені, згідно тексту постанови про призначення експертизи, у домогосподарстві в якому проживав ОСОБА_7 , мають ботанічні ознаки рослини виду Мак снотворний, містять наркотично активні алколоїди опію, тобто є наркотиковмісними рослинами Мак снотворний та відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей (а.с.199).
При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано погодився з доводами захисту, що частина речових доказів, а саме рослин маку в кількості 260 одиниць вилучених з дерев`яного ящика при огляді місця події, на час їх огляду в судовому засіданні згнила, однак не погодився з твердженнями, що ці докази є недопустимими і не можуть бути покладені в основу вироку, з огляду на таке.
Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, яким дана належна юридична оцінка.
Тому порушень кримінально-процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність засудженого та на кваліфікацію його дій, не виявлено.
Колегія суддів вважає необґрунтованими твердження сторони захисту, що пред`явлене ОСОБА_7 органами досудового розслідування обвинувачення виключно базується на даних протоколу виявлення і вилучення, а прокурором висунуте обвинувачення за ч. 2 ст. 310 КК України не доведено, достатні та належні докази скоєння ОСОБА_7 вказаного злочину не надані, показання ОСОБА_7 надані ним в судовому засіданні, належними та достатніми доказами не спростовані, свідки з боку обвинувачення ОСОБА_14 , ОСОБА_15 є залежними від працівників правоохоронних органів, так як підозрювалися у незаконних поводженнях з наркотичними засобами, а свідок ОСОБА_16 , батько обвинуваченого, свої показання в суді, як він про це сам заявив суду, давав будучи із сином у неприязних відносинах, речові докази у справі, а саме рослини вилучені з ящичка на місці події на момент їх огляду в судовому засіданні згнили, а тому не можуть бути належним і допустимим доказом, оскільки зазначені доводи спростовуються матеріалами кримінального провадження, показами свідків та доказами наявними в матеріалах кримінального провадження.
Враховуючи час зберігання речових доказів, починаючи з 22.06.2015 року та до моменту їх огляду в судовому засіданні 12.02.2016 року, умови їх зберігання поміщені у мокрому стані на стадії вегетації до герметично закритого поліетиленового пакету, що й стало причиною їх гниття, однак на стадії досудового розслідування дані 260 рослин маку були в установленому законом порядку зібрані та процесуально закріплені, колегія суддів вважає безпідставними твердження сторони захисту про визнання цих доказів недопустимими.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не знав, що на городі росте мак, його не доглядав й не обробляв, не заслуговують на увагу суду, оскільки такі твердження спростовуються показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , даними протоколу огляду місця події.
Крім того, ОСОБА_7 є особою, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за злочини пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, після звільненні з місць позбавлення волі у 2014 році належних висновків не зробив і знову вчинив аналогічний злочин.
За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст. 65 КК України, та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Згідно ч. 1 ст. 65 КК України суд при призначенні покарання має враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного так і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Доводи прокурора ОСОБА_5 щодо незаконності вироку суду першої інстанції через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного покарання колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд згідно ст. 65 КК України, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обтяжуючі покарання обставини, зокрема те, що він суспільно - корисною працею не займається, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, те, що він вчинив правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та посягає на здоров`я населення, відсутність пом`якшуючих обставин.
Отже, суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_7 покарання, належним чином виконав вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, які узгоджуються із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що призначене судом покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки відповідає загальним засадам призначення кримінального покарання, наведеним у ст. ст. 50, 65 КК України, та роз`ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», тому апеляційна скарга прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції ОСОБА_5 задоволенню не підлягає. Крім того доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 зазначені в апеляційних скаргах спростовуються доказами які були досліджені судом при судовому розгляді кримінального провадження, та не знайшли підтвердження, тому колегія суддів вважає що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 21.03.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України по кримінальному провадженню № 0000230 від 15.06.2015 року залишити без задоволення.
Вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 21.03.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України по кримінальному провадженню № 0000230 від 15.06.2015 року залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
з оригіналом згідно
суддя