Справа №504/4544/15-к
№1-кс/504/620/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.03.2016смт. Комінтернівське
в с т а н о в и л а:
В судовому засіданні представник ТОВ «Укрпродукт Трейд» ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити по підставам, викладеним у скарзі, посилаючись на те, що на день подачі слідчим прокурору на погодження клопотання на арешт майна, яке належало ТОВ «Укрпродукт Трейд», а саме: зернової культури кукурудзи, загальною вагою 494т. 960 кг, яка перебувала на зберіганні у ТОВ «Боріваж», розташованого в смт.Нові Біляри Комінтернівського району Одеської області, та якою незаконно, шахрайським шляхом заволоділа невстановлена особа, що діяла в інтересах ТОВ «Зернотранс» і ТОВ «Віллар 2014», потерпілою стороною було надано копії всіх правовстановлюю-чих документів на вказаний товар (договори купівлі-продажу, видаткові накладні, товарно-транс-портні накладні). Однак, прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 постановою від 11.12.2015 року відмовила слідчому в задоволенні клопотання про арешт майна, посилаючись на недостатність зібраних матеріалів для погодження клопотання про арешт майна. Вважає, що прокурором проявлена неправомірна бездіяльність та прийнята незаконна постанова, оскільки не накладення арешту на майно, яке належить ТОВ «Укрпродукт Трейд», та яким шахрайським шляхом заволоділа інша особа, надасть можливість цієї особи вивезти зазначене майно та розпорядитися ним в подальшому за власним розсудом, що завдасть значну шкоду законним правам і інтересам ТОВ «Укрпродукт Трейд».
Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 скаргу вважає необґрунтованою і просить в її задоволенні відмовити з підстав того, що прокурор, здійснюючи свої повноваження у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, є самостійним у своєї процесуальної діяльності. На день надходження до неї клопотання слідчого на арешт майна по даному кримінальному провадженню вважає, що слідчим клопотання було подано передчасно, оскільки воно не відповідало вимогам ст.171 КПК України та ґрунтувалося на поясненнях потерпілого та наданих ним накладних, що було недостатнім для погодження клопотання на арешт майна. Тому нею була винесена постанова про відмову в задоволені клопотання слідчого.
Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, відмовляю в задоволенні скарги з наступних підстав.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розсліду-вання, регулюється главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Загальні положення щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та суб`єкти, які мають право на це оскарження, чітко визначені ст.303 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст.36 КПК прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, є самостійним у своєї процесуальної діяльності та уповноважений погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання.
Тобто, законодавцем чітко визначено, що погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого, у тому числі про арешт майна, це процесуальне право прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, та він є самостійним у вирішенні цього питання.
Відповідно до повноважень слідчого судді, визначених кримінальним судочинством, слідчий суддя при здійсненні судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні діє у межах і відповідно до вимог закону.
При розгляді скарги, досліджуючи докази, які були надані слідчим процесуальному керівнику у кримінальному провадженні для погодження клопотання про арешт майна, на яке було спрямоване кримінальне правопорушення та яке, згідно шахрайських дій невстановленої особи, вибуло із власності ТОВ «Укрпродукт Трейд», що підтверджено відповідними письмовими доказами, чим підприємству завдано значну майнову шкоду, вбачаю наявність достатніх підстав для арешту цього майна.
Однак, враховуючи, що бездіяльність прокурора у вигляді відмови у погодженні клопотання слідчого про арешт майна, яка є предметом оскарження, не підпадає під критерії п.1 ч.1ст.303 КПК України, скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.36,303,304,306, 307,309, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и л а:
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 18 березня 2016 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1