Справа №: 398/1273/13-к
ВИРОК
Іменем України
"18" серпня 2016 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0000761 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Олександрії Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, не працючого, проживаючого у буд. АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2012 року, близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в кімнаті будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 в ході сварки, яка виникла в ході раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно та цілеспрямовано, маючи на меті нанесення тілесних ушкоджень, завдав потерпілій ОСОБА_7 , 1946 року народження, не менше шести ударів кулаками рук в область голови, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: набряку головного мозку в комплексі із вдавленням мозку гематомою, як наслідок внутрішньочерепної травми, які несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої.

Дії ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою провину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтвердив обставини злочину, як вони викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що замерз, тому коли ОСОБА_7 відкрила двері до будинку одразу наніс їй удари, а потім вона впала. Вказав, що щиро кається у скоєному злочині та як би можливо повернути час, то такого не зробив би та не вдарив би.

Оскільки обвинувачений визнав винуватість у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, обвинуваченому судом було роз`яснено, що в разі розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, і визнав можливим обмежити обсяг доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особистості обвинуваченого.

Суд, вислухавши обвинуваченого, який свою провину визнав в повному обсязі, прокурора, в виду того, що обвинувачений дав згоду на розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає що - вина обвинуваченого, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - доведена належними та допустимими доказами, які були підтвердженні самим підсудним, у зв`язку із чим суд вважає, що вина ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині доведена повністю та згідно ст. 337 КПК України суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує, суспільну небезпеку вчиненого ним, його особистість, так як він характеризується посередньо, раніше не судимий, а так само обставини, передбачені ст. ст. 66, 67 КК України, які обтяжують та пом`якшують покарання.

До обставин, що пом`якшують провину обвинуваченого суд відносить - щире каяття, визнання провини, має на утриманні стареньку матір.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах реального відбування покарання у виді позбавлення волі, без застосування статей 75 і 76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 утримується під вартою з 30.12.2012 року.

26 листопада 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», де зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Отже, ОСОБА_6 має строк попереднього ув`язнення 3 роки 7 місяців 18 днів.

Враховуючи той факт, що ст. 72 КК України, станом на 24 грудня 2015 року, містить відповідні зміни, тому суд зараховує у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 30.12.2012 року.

Вирішуючи питання про запобіжний захід ОСОБА_6 суд, враховуючи відсутність в учасників процесу відповідних клопотань, вважає за необхідне змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 127, 349, 366- 371, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним ч. 2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 7 (сім) років 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту тримання під вартою: з 30 грудня 2012 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 30.12.2012 року, з розрахунку один день переднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Змінити ОСОБА_6 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили, звільнивши негайно його з під варти в залі судового засідання.

Відповідно до вимог п. п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки: на першу вимогу з`являтися до суду; не відлучатися з міста Олександрії Кіровоградської області, де зареєстрований та проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_8 НЕРОДА