Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-кп/644/194/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції та у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова у м. Харкові обвинувальний акт кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003398 від 22 грудня 2014 року, що надійшов від прокурора Військової прокуратури Харківського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 , відносно, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого с. Оренін Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого і діти дорослі, колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , призваного на військову службу 01.08.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 начальником аптеки, демобілізований 10.09.2015 року, раніше не судимого, пенсіонера, інваліда 3-ї групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-
встановив:

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, у військовому званні старшого солдата, 01.08.2014 року призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 607/2014 від 21 липня 2014 року та з 04.08.2014 року, на підставі наказу № 164 командира військової частини № НОМЕР_1 , був зарахований в списки вищезазначеної військової частини, в якій проходив службу на посаді начальника аптеки.

Згідно ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_6 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Солдат ОСОБА_6 був звільнений у щорічну основну відпустку за 2014 рік, як рахується, з 23.12.2014 року до 02.01.2015 року, та повинен був з`явитися до місця служби до військової частини пп НОМЕР_2 смт.Чорнухине Попаснянського району Луганської області 03.01.2015 року.
22.12.2014 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, рухаючись через станцію метро «Пролетарська», розташовану по пр. Московському в місті Харкові, ОСОБА_6 був зупинений інспектором БПС по ОМ ХМУ ГУМВС України в Харківській області та під час огляду у його речах були виявлені 30 патронів калібру 5,45 мм, які вилучені під час огляду місця події. Про походження вказаних боєприпасів ОСОБА_6 об`єктивно нічого пояснити не зміг, при цьому усвідомлюючи, що вказані предмети являються боєприпасами і маючи намір на їх незаконне придбання, носіння та зберігання, незаконно, без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1991 року (зі змінами), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими, чи аналогічними за своїми властивостями, метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами) - дозволу, привласнив здобуті незаконним шляхом боєприпаси, а саме: взяв 30 патронів калібру 5.45 мм які незаконно зберігав та носив при собі, та, вподальшому, незаконно перевіз до м. Харкова. ОСОБА_6 усвідомлював, що вказані предмети являються боєприпасами, але без передбаченого Положенням про дозвільну систему дозволу, носив та зберігав при собі набої калібру 5.45 мм у кількості 30 шт., та 22.12.2014 року, близько 19.00 год., ОСОБА_6 , рухаючись через станцію метро «Пролетарська», розташовану по пр-ту Московському у місті Харкові, був зупинений інспектором БПС по ОМ ХМУ ГУМВС України в Харківській області та вказані боєприпаси були у нього вилучені.
Таким чином, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини № НОМЕР_1 , в порушення ст.ст. 11, 16. 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (зі змінами), та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами), незаконно придбав, зберігав та носив при собі 30 шт патронів калібру 5.45 мм. Які, згідно висновку № 602 судової балістичної експертизи від 26.03.2015 року є радянськими бойовим проміжними патронами калібру 5.45*39 зразка 1974 року, які споряджені кулею «ПС» зі сталевим осердям, призначені до стрільби з бойової зброї - автоматів АК -74, АКС 74, АКС -74У, 9А-91, кулеметів РПК 74, РПКС - 74 тощо, які відносяться до категорії бойових припасів та придатні до здійснення пострілів, які 22.12.2014 року, приблизно о 19.00 год., на станції метро «Пролетарська», розташованій по пр-ту Московському в місті Харкові, - були в нього виявлені та вилучені під час огляду місця події.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений, свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, визнав. Про обставини вчинення злочину дав показання, як указано в описовій частині вироку.
З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, суд, за пропозицією прокурора, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, а обмежився допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особу.
Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення злочину, суд вважає ці показання достовірними.
Аналізуючи досліджені докази, суд дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він здійснив придбання, зберігання та носіння боєприпасів без передбаченого законом дозволу.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, сприяння досудовому слідству, проходження військової служби в особливих умова в зоні АТО і отримання 3-ї групи інвалідності у зв`язку с проходженням військової служби.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.
Судом досліджені відомості, що характеризують обвинуваченого і встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , уроджений с. Оренін Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, громадянин України; з вищою освітою; одружений і має дорослих дітей; колишній військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 призваний на військову службу 01.08.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 начальником аптеки, демобілізований 10.09.2015 року; раніше не судимий; пенсіонер; інвалід 3-ї групи загального захворювання пов`язаного з проходженням військової служби; згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 169 від 26.02.2016 р. усвідомлював свої дії та міг керувати ними; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.54-55, 59,59, 60-69, 106-108).
З огляду на особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, що не є суспільно небезпечною особою, щиро розкаявся, характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, - суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства. Враховуючи наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за можливе, застосувавши ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 263 ч.1 КК України.
При цьому суд також ураховує, що має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Суд також ураховує, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан тощо. Суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. У разі обрання покарання у виді позбавлення волі це рішення має бути вмотивовано у вироку.
У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що "при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права".
У справах "Бакланов проти Росії" (рішення від 09 червня 2005 року) та "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним". У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що ;"для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий надмірний тягар для особи".
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Враховуючи наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за можливе, застосувавши ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 263 ч.1 КК України.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати у розмірі 615 грн. 00 коп., згідно вимог п. 3 ст. 118, ст.122, ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню із засудженого в доход Держави, - за проведення судово-балістичної експертизи № 602 від 26.03.2015 року.
Долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. ст.100, 368 КПК України 30 шт. патронів калібру 5.45 мм, які були використані при проведенні судово-балістичної експертизи № 602 від 26.03.2015 року, після набрання вироком законної сили, слід знищити, як такі, що не представляють собою цінності і не можуть бути використані вподальшому (т. 1 а.с. 76-78).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 128-129, 100, 69, 53,376 КПК України; ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" ( від 23 лютого 2006 р.), суд ,
з а с у д и в:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України на підставі ст. 53 КК України, у вигляді штрафу в межах П`ЯТИДЕСЯТИ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп. ( вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Міра запобіжного заходу не обиралась.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_3 , в дохід Держави судові витрати у розмірі 615 грн. 00 коп. (шестисот п`ятнадцяти гривень 00 копійок), - за проведення судово-балістичної експертизи № 602 від 26.03.2015 року.
Речові докази: 30 шт. патронів калібру 5.45 мм, які були використані при проведенні судово-балістичної експертизи № 602 від 26.03.2015 року, після набрання вироком законної сили, слід знищити, як такі, що не представляють собою цінності і не можуть бути використані вподальшому.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. Засудженими в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1