Справа № 143/235/14-к
Провадження №11-кп/772/154/2016 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
10 березня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_9 із змінами, захисника-адвоката ОСОБА_7 з доповненнями та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець с. В. Коровинці Чуднівського

району Житомирської області, житель

АДРЕСА_1 ,

громадянин України, раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, з призначенням покарання у виді 2х років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України, що зазначені у вироку.

Згідно ч. 5 ст. 74 КК України та ч. 2 ст. 373 КПК України ОСОБА_8 звільнений від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Вирішено долю речових доказів.
Згідно вироку 2 травня 2010 року в період часу з 21.00 до 22.30 год. в с. Прибережне Оратівського району Вінницької області біля магазину, що належить СТ «Лаванда», який розташований по вул. Радянська, 4 під час перевірки повідомлення жительки с. Прибережне Оратівського району Вінницької області ОСОБА_10 щодо незаконних дій жительки цього ж села ОСОБА_11 , яка проводилась дільничним інспектором СДІМ Оратівського РВ УМВС України у Вінницькій області лейтенантом міліції ОСОБА_12 , о/у СБНОН Оратівського РВ УМВС лейтенантом міліції ОСОБА_13 , слідчим СВ Оратівського РВ УМВС лейтенантом міліції ОСОБА_14 , інспектором ДПС ВДАІ Оратівського РВ УМВС прапорщиком міліції ОСОБА_15 , житель с. Прибережне Оратівського району Вінницької області ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно перешкоджаючи виконанню працівниками Оратівського РВ УМВС України у Вінницькій області своїх службових обов`язків, які полягали в намаганні доставити в Оратівську ЦРЛ ОСОБА_11 для проведення в подальшому її медичного освідування з метою встановлення наявності і ступеню алкогольного сп`яніння та тілесних ушкоджень, двічі, в усній формі, висловлював на адресу оперуповноваженого СБНОН Оратівського РВ УМВС України лейтенанта міліції ОСОБА_13 погрози насильством, які полягали у висловлюванні на його адресу погрози завдати удару в область голови. Дані погрози на свою адресу оперуповноважений Оратівського РВ УМВС лейтенант міліції ОСОБА_13 сприйняв реально, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 поводився агресивно, на зауваження та пропозиції заспокоїтись не реагував, висловлювався нецензурною лайкою та на підвищених тонах намагався приблизитись до ОСОБА_13 .

В апеляційній скарзі із змінами прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції ОСОБА_9 , просить вирок в частині призначення покарання змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що суд першої інстанції незаконно звільнив ОСОБА_8 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, так як з моменту його винесення минуло менше двох місяців та вирок ще не набув законної сили. Тому прокурор просить виключити цю вказівку з резолютивної частини вироку та на підставі ч. 5 ст. 74, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Адвокат ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі з доповненнями в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 вважає вирок незаконним та просить його скасувати, ухвалити новий вирок, яким провадження у справі відносно ОСОБА_8 закрити за відсутністю в його діях складу злочину. Посилається на те, що суд першої інстанції не надав у вироку належної оцінки зібраним доказам та обставинам події, неповно їх дослідив, показання свідків навів лише частково, не вказав мотив та умисел в діях ОСОБА_8 , які визнав злочинними, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про винуватість останнього. На думку захисту, міліціонери діяли з перевищенням владних повноважень, а о/у СБНОН Оратівського РВ УМВС лейтенант міліції ОСОБА_13 на той час знаходився поза межами виконання службових обов`язків, оскільки був тимчасово відсторонений від посади, а тому будь-які погрози на його адресу з боку інших осіб в ході конфлікту не утворюють складу злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, інкримінованого в провину ОСОБА_8 , і можуть бути розцінені лише як необхідна оборона від неправомірних дій представників правоохоронних органів. Крім того, адвокат зазначає, що суд не взяв до уваги наявні в матеріалах провадження судові рішення Оратівського районного суду Вінницької області, які були ухвалені за результатами розгляду адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_8 за ст. 173, 185 КУпАП і мають значення для вирішення даного провадження.
Обвинувачений ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі посилається на однобічність і неповноту досудового і судового слідства, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам провадження, порушення кримінального процесуального закону, недоведеність його вини у вчиненому та не взяття до уваги судом першої інстанції доказів, які спростовують його вину і можуть істотно впливати на висновки суду, у зв`язку з чим просить вирок скасувати.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення та виступи в дебатах: обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги і просили задовольнити, а вирок - скасувати у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу злочину; прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу із змінами прокурора ОСОБА_9 та заперечив проти апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, вважаючи вину обвинуваченого повністю доведеною, перевіривши матеріали кримінального провадження та обсудивши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга із змінами прокурора підлягає задоволенню, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника з доповненнями задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції переглядаються судом апеляційної інстанції в межах апеляційних скарг.

Юридична кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 345 КК України погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, є вірною.

Незважаючи на невизнання засудженим ОСОБА_8 своєї вини у скоєному, його вина при вірно встановлених судом обставинах, повністю доведена сукупністю зібраних і ретельно перевірених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою та іншими матеріалами провадження і обґрунтовано покладені в основу вироку, зокрема: показаннями потерпілого ОСОБА_13 , відеозаписом подій від 02.05.2010 року з якого видно, що ОСОБА_8 зі словами погрози намагається підійти до ОСОБА_13 , який проводить відео-зйомку; показаннями свідків про обставини події - ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 та іншими письмовими і речовими доказами протоколом огляду місця події від 19.12.2013 року, постановами про визнання та приєднання речових доказів до кримінального провадження, журналом реєстрації заяв та повідомлень про злочини в період з 25.01. по 26.07.2010 року.

Зібраним і безпосередньо дослідженим в судовому засіданні доказам в їх сукупності у вироку надана вірна оцінка, а висновки суду першої інстанції повно і всебічно проаналізовані та переконливо мотивовані, в тому числі і щодо їх належності, допустимості та достовірності; проте показанням самого обвинуваченого та свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_21 надана критична оцінка, з чим погоджується і колегія суддів.

Що стосується доводів апеляційних скарг обвинуваченого та захисту з приводу неповноти і однобічності судового слідства, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими оскільки, за їх твердженнями, неповнота і однобічність полягає в тому, що свідки (міліціонери) надавали суду непослідовні і непереконливі показання, змінювали їх, а суд у вироку, нібито, не надав цьому належної оцінки, оскільки виклав їх свідчення неповно. Разом з тим, в ході апеляційного розгляду клопотань про проведення судового слідства та повторне дослідження обставин справи від учасників провадження не надходило.

Положення ч. 3 ст. 404 КПК України зобов`язують суд апеляційної інстанції повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, лише за клопотаннями учасників судового провадження і лише за умови, що вони досліджені судом першої інстанції неповністю або з порушеннями, та може дослідити докази які не досліджувалися судом першої інстанції.

Не відповідають дійсності і доводи апеляційної скарги захисника з приводу не встановлення судом мотиву і умислу в діях обвинуваченого, які визнані злочинними. Згідно вироку судом встановлено, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно перешкоджаючи виконанню працівниками Оратівського РВ УМВС України у Вінницькій області своїх службових обов`язків, двічі, в усній формі, висловлював на адресу оперуповноваженого СБНОН Оратівського РВ УМВС України лейтенанта міліції ОСОБА_13 погрози насильством, а саме завдати ударів в область голови, які останній, з огляду на агресивну поведінку ОСОБА_8 , сприйняв реально. Отже, перешкоджання виконанню працівниками правоохоронного органу - Оратівського РВ УМВС своїх службових обов`язків, в даному випадку є одночасно і мотивом і метою дій обвинуваченого які носили умисний, протиправний характер, спрямований проти авторитету органів державної влади, а тому вони обґрунтовано визнанні судом злочинними.

Твердження обвинуваченого про перевищення працівниками Оратівського РВ УМВС України своїх владних повноважень апеляційний суд не бере до уваги, оскільки ні на досудовому слідстві ні в суді першої інстанції цього встановлено не було і будь-яких даних які б про це об`єктивно свідчили в матеріалах справи немає.

Що стосується доводів апеляційних скарг обвинуваченого та захисника про відсутність в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ст. 345 КК України, у зв`язку з перебуванням потерпілого - працівника міліції ОСОБА_13 під час встановлених подій поза межами службових обов`язків, у зв`язку з відстороненням його від посади, то вони також не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються по-перше тим, що службові повноваження оперуповноваженого СБНОН Оратівського РВ УМВС України лейтенанта міліції ОСОБА_13 на час події, а саме 02.05.2010 року були визначені відповідним наказом по Оратівському РВ УМВС про створення слідчо-оперативної групи до складу якої він входив та добове чергування цієї групи по райвідділу міліції, по-друге тим, що будь-яких даних про відсторонення ОСОБА_13 від виконання службових обов`язків протягом 2010 року в матеріалах провадження немає, а по-трєтє тим, що у відповідності до положень ст. 342 КК України, до працівників правоохоронних органів відносяться, окрім інших, і працівники органів внутрішніх справ. Тобто, в будь-якому разі ОСОБА_13 на той час був діючим працівником органу внутрішніх справ, виконував службові обов`язки у складі слідчо-оперативної групи, що підтверджується також офіційним повідомленням начальника Оратівського РВ УМВС України на адресу районного суду (т. 2, а.с. 221-222), а тому він є потерпілим від злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України.

Крім того, виходячи зі змісту положень ст. 342 КК України, працівники правоохоронних органів можуть визнаватися потерпілими не тільки тоді, коли вони виконували свої службові обов`язки, перебуваючи безпосередньо на службі, діючи за наказом чи розпорядженням, а й тоді, коли вони діяли в межах своїх повноважень з власної ініціативи.

Наявність у матеріалах провадження постанов Оратівського районного суду Вінницької області про закриття проваджень у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 173, 185 КУпАП стосовно ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 205 209), не спростовують висновків суду у кримінальному провадженні про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Отже, на переконання колегії суддів, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, повністю доведена зібраними і перевіреними в судовому засіданні доказами, які обґрунтовано покладені судом першої інстанції в основу вироку. Будь-яких істотних порушень кримінального та кримінального процесуального законодавства в ході апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування вироку і закриття провадження у справі немає.

В той же час, апеляційний суд погоджується з доводами прокурора щодо незаконного звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, у зв`язку з чим вважає необхідним змінити вирок, в частині призначеного покарання, виключивши з нього цю підставу звільнення від покарання з одночасним зазначенням у вироку про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання, згідно ч. 5 ст. 74, п. 3 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу із змінами прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_9 , - задовольнити.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника - адвоката ОСОБА_7 з доповненнями залишити без задоволення.

Вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_8 , в частині призначення покарання, - змінити. Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про звільнення ОСОБА_8 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно ч. 5 ст. 74, п. 3 ч.1 ст. 49 КК України ОСОБА_8 звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

В інший частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
З оригіналом вірно: