20.05.2013 Справа № 756/5417/13-к Справа № 1-кп/756/225/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2013 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Прудніка О.А.

при секретарі Сагей Л.І.

з участю прокурора Заслоцької Т.В.

потерпілої ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження /ЄРДР №0004310/ по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України

встановив:

19.03.2013 року, близько 00 год., 10 хв., ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного спяніння, неподалік будинку №6, по вул. Попова, в м. Києві, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_1, яка несла на плечі сумку із особистими речами, в той же час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого.

При цьому, реалізуючи свої злочинні наміри спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, ОСОБА_3 перебуваючи неподалік від будинку № 8-А, по вул. Попова, в м. Києві підбіг ззаду до потерпілої ОСОБА_1 та руками почав тягти за сумку останньої. У свою чергу ОСОБА_1 не відпускала свою сумку. Однак ОСОБА_3 долаючи опір потерпілої, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілої, вдарив правим кулаком в обличчя ОСОБА_1 та відкрито заволодів чужим майном - сумкою останньої разом із її особистими речами, які перебували у ній, а саме: сумкою коричневого кольору вартістю 30 гривень, в якій перебувала сумка зеленого кольору вартістю 60 гривень, спортивний одяг вартістю 100 гривень, гаманцем вартістю 150 гривень, металевою ручкою червоного кольору вартістю 60 гривень, мобільним телефоном марки Нокіа 5230 вартістю 1000 гривень в якому на той час перебувала сім-картка мобільного оператора МТС, яка для потерпілої матеріального значення не представляє, грошима в сумі 60 гривень, квитком для проїзду у метрополітені за березень місяць вартістю 100 гривень, 4 картками банків - Приват, Альфа та Надра, карткою Амвей, карткою масажного салону Нуга Бест, які для потерпілої матеріального значення не представляють. Після цього ОСОБА_3 разом із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік та викраденим майном розпорядився в подальшому на власний розсуд. У результаті вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 1560 гривень та згідно висновку судово-медичної експертизи №885 від 19.03.2013 р. легкі тілесних ушкодження у вигляді крововиливів на слизових оболонках верхньої та нижньої губи справа.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю і дав суду показання, які відповідають встановленим обставинам, підтвердивши події викладені у обвинувальному акті, доповнивши, що він вчинив дії, які йому інкримінують не обдумавши їх наслідки, на теперішній час шкодує за свій вчинок та те, що сталося. У вчиненому він кається, просить суворо не карати, врахувати його щире каяття, обіцяючи більш кримінальних правопорушень не вчиняти. При цьому, обвинувачений також зазначив, що 19.03.2013 року, близько 00 год., 10 хв., він перебуваючи у стані алкогольного спяніння, після вживання пива, неподалік будинку №6, по вул. Попова, в м. Києві, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_1, яка несла на плечі сумку із особистими речами. Тоді він вирішив пограбувати останню та забрати у неї її сумку. Перебуваючи неподалік будинку № 8-А, по вул. Попова, в м. Києві, він підбіг ззаду до потерпілої та руками почав тягти за сумку останньої. ОСОБА_1 не відпускала свою сумку. Тоді він долаючи опір потерпілої, вдарив правою рукою в обличчя ОСОБА_1 та відкрито заволодів її сумкою з речами, які перебували у ній, а саме: сумкою коричневого кольору, сумкою зеленого кольору, спортивним одягом, гаманцем, металевою ручкою червоного кольору, мобільним телефоном марки Нокіа 5230 з сім-карткою мобільного оператора МТС, грошима в сумі 60 гривень, квитком для проїзду у метрополітені за березень місяць, 4 картками банків - Приват, Альфа та Надра, карткою Амвей, карткою масажного салону Нуга Бест. Після цього він разом із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік та викраденим майном розпорядився в подальшому на власний розсуд. У результаті вчиненого кримінального правопорушення він також спричинив потерпілій ОСОБА_1 легкі тілесних ушкодження. Найменування, кількість та вартість відкрито викраденого ним майна зазначеного у обвинувальному акті він не оспорює та підтверджує. На теперішній час заподіяну потерпілій матеріальну шкоду він відшкодував повністю та приніс свої вибачення.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини провадження стосовно висунутого обвинувачення і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, та роз'яснивши їм положення ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, відносно тих фактичних обставин провадження та розміру заявленого позову, які ніким не оспорюються.

Згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

При цьому, суттєвих порушень кримінально-процесуального закону, які б перешкоджали судовому вирішенню справи, впливали на правильність кваліфікації дій обвинуваченого, достатність доказів, ставили під сумнів їх обєктивність та доведеність вини обвинуваченого по справі, під час судового слідства встановлено не було.

Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому йому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та обєктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При встановлених обставинах, оцінюючи всі зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому дій, кваліфікованих за ч.2 ст.186 КК України та зазначеного кримінального правопорушення, в судовому засіданні є доведеною повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.ст. 65, 66, 691 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та дані, що його характеризують, його відношення до подій, що відбулися, їх наслідків, його вік, сімейні обставини, стан здоровя, повне визнання своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, матеріальне становище, добровільне відшкодування заподіяної потерпілій матеріальної шкоди, враховуючи позицію прокурора та потерпілої стосовно призначення обвинуваченому покарання не повязаного з ізоляцією від суспільства, приходить до висновку про доцільність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції визначеної статті кримінального закону, з застосуванням ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. При цьому таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов потерпілої стосовно відшкодування заподіяної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки заподіяна діями підсудного шкода була відшкодована до закінчення судового слідства згідно письмової заяви поданої потерпілою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту залишити попереднім до набрання вироком законної сили.

Речові докази: зелену сумку зі спортивним одягом, банківські картки передані на зберігання потерплій залишити в розпорядженні власника.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 про відшкодування заподіяної шкоди залишити без задоволення.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: