Яготинський районний суд Київської області
Справа № 1-3/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2010 року Яготинський районний суд

Київської області в складі:

головуючого Бугіль В.В.,

при секретарі Моргун О.В.

представника скаржника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, працюючого, не судимого, в злочині передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України,

Встановив:

Підсудний ОСОБА_2 обвинувачується у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя або незначну втрату працездатності.

Злочин вчинений при таких обставинах.

ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою в якій вказала, що 09.08.2009 року приблизно о 09 годині, вона перебувала у себе на подвірї в цей час до її сусідки ОСОБА_4 приїхав її зять ОСОБА_2 зі своє дружиною ОСОБА_5 Побачивши, що вона відгородила прилеглу до її огорожі земельну ділянку, з тим щоб там не могли їздити автомобілі, ОСОБА_2 почав з нею сваритися та викидати залізні прути огорожі. На її зауваження про те, що він веде себе неправильно, ОСОБА_2 наніс їй удар в обличчя, від чого вона впала та вдарилася потилицею. Все це сталося, коли вона стояла у себе на подвірї біля огорожі, а в дворі знаходилася її пристаріла мати ОСОБА_6 В результаті неправомірних дій, ОСОБА_2 заподіяв їй легкі тілесні пошкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоровя. Просила притягти ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_2, вину у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя або незначну втрату працездатності не визнав, та показав, що він 09 серпня 2009 року разом з ОСОБА_4 приїхав до неї додому з базару. Він помітив, що по вигону перед заїздом натягнутий трос. ОСОБА_4 вийшла з машини і почала сваритися. Він заїхав машиною у двір. Після чого пішов до сусідки ОСОБА_3 і сказав, щоб вона забрала трос, так як він заважає заїзду його автомобіля і він вже неодноразово пошкоджував свій автомобіль. В них і раніше з сусідкою були непорозуміння, про які знає сільський голова. Так як сусідка відмовилася знімати трос, він почав сам його знімати та витягувати кілки. В цей час ОСОБА_3 підбігла до нього і замахнулась, однак він увернувся. Коли повернувся, вона лежала на землі, та на його запитання, що трапилося?, вона з криками, що він її побив побігла до хати. Після чого підійшла її мати та почала бити його ціпком. В цей час він взяв трос, накинув його на паркан сусідки, повитягував кілки та позакидав їх. Коли вони почали сваритися, то спілкувалися через паркан. Він стояв біля калітки, а потерпіла у себе у дворі на відстані 5-ти метрів від нього. Зазначив, що він потерпілу не бив.

Незважаючи на невизнання вини підсудним, його вина доводиться зібраними по справі доказами та матеріалами справи, а саме.

Показами потерпілої ОСОБА_3 наданих у судовому засіданні, з яких видно, що між нею та ОСОБА_2 того дня виникла сварка, через трос яким вона відгородила територію прилеглу до її паркану. ОСОБА_2 приїхавши до її сусідки ОСОБА_4, повиривав кілки на які був натягнутий трос, та покликав її. Коли вона підійшла то він сказав, що вона забрала у нього землі та він поріже її паркан. Вона відповіла йому, що як поріже так і поставить, після чого ОСОБА_2 наніс їй удар кулаком в обличчя та вона впала.

Показами свідка ОСОБА_6 (мати потерпілої) наданих у судовому засіданні, з яких видно, що вона бачила, як її дочка розмовляла з ОСОБА_2, після чого він її вдарив і вона упала, а він стояв над нею махав руками і щось кричав. Потім прибігла дружина Кирика і він пішов додому закрутивши при цьому фіртку тросом.

Показами свідка ОСОБА_7 наданих у судовому засіданні, з яких видно, що вона свідком даних подій не була, а коли зустріла ОСОБА_3 у магазині то в неї був синець на обличчі, та вона пояснила що її побив зять сусідки.

Показами свідка ОСОБА_8 наданих у судовому засіданні, з яких видно, що вона є сусідкою ОСОБА_3, відносини між ними погані. Вона бачила як її зять повитягував кілки та зняв трос, який перешкоджав заїзду в двір. Вона бачила, що сусідка вибігла і почала кричати. В цей час вона відвернулася, а коли повернулася то побачила, що потерпіла лежала на землі. Як саме вона впала вона не бачила.

Показами свідка ОСОБА_9 наданих в судовому засіданні, з яких видно, що вона знає обидві сторони по справі. Також свідок показала, що між даними сусідами і раніше часто виникали сварки. Свідком подій, які відбулися 09 серпня 2009 року вона не була, ОСОБА_3 зателефонувала до неї та попросила її приїхати. Коли вона приїхала то ОСОБА_2 пояснив, що все добре, а ОСОБА_3 розповіла, що її побив ОСОБА_2 в цей час вона трималася рукою за щоку. ОСОБА_9 неодноразово була на подвірї ОСОБА_3, трос натягнутий по межі, але він дійсно створює незручності сусідам.

Висновком судово-медичної експертизи, з якого видно, що у потерпілої ОСОБА_3 виявлені крововилив в ділянці верхньої губи з ліва розмірами 3,5x2,5 см, рана на слизовій оболонці верхньої губи, розмірами 1x0,3x0,2. Дані пошкодження характерні для дії тупих предметів, по давності можуть відповідати 09.08.2009 року, та відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоровя.

Враховуючи покази сторін та свідків, матеріали справи, суд приходить до висновків, що факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 ОСОБА_2М є встановленим і доведеним.

Покази ОСОБА_2 про те, що він не бив ОСОБА_3 спростовуються показами самої потерпілої та її матері ОСОБА_6, висновком комісійної судово-медичної експертизи № 196/К та на думку суду, не могли утворитися від падіння на землю, оскільки характерні для дії тупих предметів, а не падіння на землю, що підтверджується зазначеною вище експертизою. Також, з показів підсудного, потерпілої, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8 видно, що саме підсудний спровокував конфлікт 09.08.09 року почавши витягати кілки, належні потерпілій та встановлені на межі земельних ділянок, який потяг в подальшому нанесення потерпілій умисних тілесних ушкоджень на ґрунті взаємних неприязних відносин.

Згідно до статті 323 КПК України, вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим.

Оцінюючи усі зібрані та дослідженні по справі докази у сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, дійсно наніс потерпілій ОСОБА_3 тілесні пошкодження які відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоровя і в його діях є склад злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Таким чином, суд приходить висновку, що ОСОБА_2 наніс умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя або незначну втрату працездатності.

Дії підсудного ОСОБА_2, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя або незначну втрату працездатності.

При призначенні покарання ОСОБА_2, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_2, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_2, судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу підсудного, що він є особою працюючою, що підсудний як особа втратив ступінь суспільної небезпечності, що істотно знижує тяжкість вчиненого, він не визнав свою вину. Тому суд приходить до висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у вигляді штрафу.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 5000 гривень, на думку суду слід задовольнити частково.

Так, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо).... При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи, що потерпіла отримала легкі тілесні ушкодження, перенесла душевне хвилювання в звязку з виниклим конфліктом та отриманням травми, на її користь слід стягнути моральну шкоду у сумі 1000 гривень.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2, визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

Вирок може бути оскарженим до судової палати по кримінальних справах апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Яготинського районного суду Київської області на протязі 15 днів з часу проголошення.

Суддя Бугіль В.В.