Справа № 211/4201/15-к
Провадження № 1-в/211/20/16
У Х В А Л А
іменем України
20 травня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

інспектора КВІ ОСОБА_4

у відсутність засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання начальника Довгинцівського РВ КВІ УДПтСУ у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для подальшого відбування покарання відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Начальник Довгинцівського РВ КВІ УДПтСУ у Дніпропетровській області (далі - КВІ) звернулася із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженого ОСОБА_5 для подальшого відбування покарання, посилаючись на те, що вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2015 року згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладено обов`язки, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу КВІ;

- повідомляти органам КВІ про зміну місця проживання.

Засуджений відповідно надісланого виклику у встановлений строк до КВІ Довгинцівського району не з`явився. 21.04.2015 р. ОСОБА_5 направлено повторний виклик до КВІ, однак останній вдруге за викликом не з`явився. 21.05.2015 р. до Довгинцівського РВ було надіслано привід засудженого, 03.06.2015 р. до КВІ надійшли матеріали приводу, відповідно до яких ОСОБА_5 зі слів сусідів близько місяця не з`являється за адресою проживання. Розшуковими заходами встановити місцезнаходження засудженого не вдалося.

Вищевикладене свідчить про ухилення від відбування покарання, не бажання засудженого стати на шлях виправлення, тому подальше здійснення контролю за поведінкою засудженого не є можливим, оскільки покладені на нього судом обов`язки ОСОБА_5 не виконує: змінив місце проживання без відома КВІ.

В судовому засіданні інспектор КВІ подання підтримала, прокурор просив у задоволенні подання відмовити.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, привід не виконаний .
Заслухавши думку представника КВІ, прокурора, дослідивши подання та матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2015 року ОСОБА_5 засуджений за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України до одного року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Більш того, суд має привести відповідні мотиви і підстави висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбування покарання.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходить з того, що вирішення цього питання на користь особи, що звернулась з поданням, у відсутність засудженого, повідомити якого належним чином про розгляд справи суд позбавлений можливості через відсутність відомостей про місце проживання або перебування, є таким, що не ґрунтується на законі, оскільки за таких умов залишаться недослідженими обставини, зясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. Вирішення питання про направлення засудженого в місця позбавлення волі в його відсутність порушує його право на захист.
На підставі викладеного, керуючись п. 8 ст. 537, ст.ст. 539, 392, 393. 395 КПК України, ч.2 ст. 78 КК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні подання начальника Довгинцівського РВ КВІ УДПтСУ у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженого для подальшого відбування покарання відносно ОСОБА_5 - відмовити повністю.

На постанову на протязі 7 днів може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: ОСОБА_1