АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2016 року

03 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Волоське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000040 від 24 лютого 2016 року,

на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 .

В апеляції підозрюваний просить ухвалу слідчого судді змінити та обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, ОСОБА_6 зазначає, що оскаржуване рішення суперечить вимогам кримінального процесуального закону є необґрунтованим, не вмотивованим, має формальний та упереджений підхід як наслідок постановлена ухвала не відповідає вимогам КПК та обставинам справи.

Так, підозрюваний зазначає, що обсяг обвинувачення був змінений і органи досудового слідства підозрюють його у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, що не було враховано слідчим суддею при постановлені ухвали.

Поряд з цим, вважає, що оскаржуване рішення не містить також й відомостей про те, що визначені судом ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними.

Тому, враховуючи обставини провадження, зокрема тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого він підозрюється, а також дані про його особу, як таку що має міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має офіційне місце роботи та проживання, батьків похилого віку, підозрюється у вчиненні не насильницького кримінального правопорушення, сумлінно виконує всі законні вимоги органів слідства.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2016 року, продовжено строк тримання під домашнім арештом відносно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України до 28 серпня 2016 року.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а також на ризики, передбачені п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчим суддею було враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , а також дані про його особу. У зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до висновку про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним.

Заслухавши суддю доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, та просили застосувати відносно його підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст. 181 КПК України слідує, що домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

В частині 1 ст.194 КПК України зазначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 6 ст.181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом у будь-якому разі не може перевищувати строку досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо необґрунтованості продовження застосування відносно нього такої міри запобіжного заходу, як домашній арешт, колегія суддів вважає такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону, південного регіону України перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000040 від 24 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 .
27 квітня 2016 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
28 квітня 2016 року в установленому законом порядку йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.369-2 КК України.
29 квітня 2016 року ухвалою слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладанням на підозрюваного процесуальних обов`язків.

24 червня 2016 року військовим прокурором Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000040 було продовжено до 3 місяців.

24 червня 2016 року до підозрюваного було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з 24 години до 06 години наступного дня з покладанням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України до 28 липня 2016 року.

22 липня 2016 року підозрюваного ОСОБА_6 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри з ч. 3 ст. 369-2 КК України на ч.2 ст.369-2 КК України.
26 липня 2016 року заступником військового прокурора Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000040 було продовжено до 4 місяців, а саме до 28 серпня 2016 року.

Як вбачається з наданих матеріалів, суд першої інстанції при продовженні строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, дослідив фактичні обставини, об`єктивно взяв до уваги дані про особу ОСОБА_9 , тяжкість покарання яке загрожує підозрюваному, який обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, актуальність ризиків, які були наявні під час обрання запобіжного заходу, хоча йому була пред`явлена підозра за більш тяжкий злочин, але на сьогоднішній день не зменшилися, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

Колегією суддів встановлено, що для завершення досудового розслідування необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, які на час розгляду клопотання не виконані.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що доведеними встановлені у судовому рішенні першої інстанції обставини, які є достатніми для переконання,що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Посилання захисника на наявність постійного місця проживання підозрюваного, позитивної характеристики за місцем роботи та проживання, наявність батьків похилого віку хоча і мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Крім того, щодо доводів апелянта в частині невідповідності, зазначених в ухвалі слідчого судді дійсних заперечень підозрюваного та його захисника під час розгляду клопотання про продовження домашнього арешту в суді першої інстанції, колегія суддів не бере до уваги, оскільки ці обставини не впливають на прийняте рішення слідчим суддею про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під домашнім арештом.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає, що подальше тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом є виправданим.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Таким чином колегія суддів вважає, що слідчий суддя, при прийнятті рішення відносно ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування даного запобіжного заходу, і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність його продовження.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, яка зміні або скасуванню з викладених в апеляції мотивів не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2016 року про продовження строку тримання під домашнім арештом відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області:
____________ ____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4