07 червня 2016 р. Справа № 629/405/16-к провадження № 1-кп/632/72/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2016 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Гальонки Жовтневого району Приморського краю Російської Федерації, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 378 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2016 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , у зв`язку з вчиненням останньою суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 378 КК України, оскільки ОСОБА_6 за станом здоров`я потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Клопотання обґрунтовано тим, що 20 серпня 2015 року між шістнадцятою і сімнадцятою годинами ОСОБА_6 з метою пошкодження автомобіля «HYUNDAI SONATA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_7 , прибула до будинку АДРЕСА_3 , поруч з яким знаходився зазначений транспортний засіб, принісши з собою для цього уламок цеглини.

ОСОБА_6 , знаходячись у вказаному місці, і достовірно знаючи, що зазначений автомобіль належить судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_7 , діючи з мотивів особистої неприязні до останнього та з метою помсти потерпілому у зв`язку з його діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя, використавши уламок цеглини, який вона мала при собі, розбила заднє скло в автомобілі «HYUNDAI SONATA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого складає 5042 гривні, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду, з урахуванням відновлювальних робіт, на загальну суму 9806 гривень 40 копійок.

30 вересня 2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру в умисному пошкодженні майна, що належить судді, у зв`язку з його діяльністю, пов`язаною зі здійсненням правосуддя, тобто у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 378 КК України.

Посилаючись на те, що суспільно небезпечне діяння, вчинено ОСОБА_6 у стані неосудності, прокурор просить застосувати до неї примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вказавши, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 ..
Представник потерпілого зазначила, що клопотання є законним і обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.
Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 , також підтримав клопотання прокурора і заявив, що матеріалами кримінального провадження підтверджується вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, яке вчинено нею у стані неосудності, а відтак, вважає за можливе вказане клопотання задовольнити.
Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що клопотання є законним і обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, винність ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 378 КК України - умисному пошкодженні майна, що належить судді, у зв`язку з його діяльністю, пов`язаною зі здійсненням правосуддя, за наведених обставин, підтверджується поясненнями представника потерпілого та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
-заявами ОСОБА_7 про вчинення ОСОБА_6 20 серпня 2015 року кримінального і адміністративного правопорушень;
-протоколами огляду місця події від 20 серпня 2015 року, з яких вбачається, що біля будинку № 12 по вулиці Орджонікідзе в місті Лозова Харківської області знаходиться транспортний засіб - автомобіль «HYUNDAI SONATA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пошкодженим заднім вітровим склом, в салоні якого виявлений фрагмент цеглини;

-копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого вказаний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_7 ;

-висновком експерта-автотоварознавця та рахунком-фактурою, з яких вбачається, що ринкова вартість оригінального заднього скла автомобіля «HYUNDAI SONATA», 2008 року випуску, станом на 20 серпня 2015 року, та вартість відновлювальних робіт, з урахуванням вартості заднього скла, становлять 5042 гривні і 9806 гривень 40 копійок, відповідно;

-на підставі Указу Президента України від 22 вересня 2005 року № 1308/2005 «Про призначення суддів» та відповідно до наказу територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області від 12 жовтня 2005 року № 02-5/10 ОСОБА_7 призначений на посаду судді та зарахований до штату Лозівського міськрайонного суду Харківської області;

-відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 07 жовтня 2010 року № 2594 та наказу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 листопада 2010 року № 07-22/42 ОСОБА_7 обраний на посаду судді безстроково та приступив до виконання своїх обов`язків;

-згідно вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 червня 2011 року ОСОБА_8 був засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до семи років позбавлення волі. Дана кримінальна справа розглядалася під головуванням судді ОСОБА_7 ;

-з ухвали слідчого судді цього ж суду ОСОБА_7 від 11 січня 2015 року вбачається, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З висновку судово-медичної експертизи № 43 від 22 січня 2016 року вбачається, що ОСОБА_6 страждає на хронічну душевну хворобу хронічний маячний розлад, стан нестійкої ремісії. У період вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_6 за своїм психічним станом не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_6 не перебувала у тимчасово хворобливому стані (виняткові стани - патологічне сп`яніння, патологічний афект, реакція «короткого замикання»). На даний час, у зв`язку з наростаючими стійкими емоційно-вольовим, параноїчним типами дефекту особистості, періодичними психотичними розладами у вигляді маячної інтерпретації навколишнього оточення, ОСОБА_6 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом і вирішенням соціальних питань.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі та лікування у примусовому порядку.
Відповідно до ст. 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.
Суд, при визначенні виду примусового заходу медичного характеру, враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, але й те, що ОСОБА_6 вчинила діяння, яке законодавцем віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості. Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що на даний час ОСОБА_6 страждає на хронічну душевну хворобу хронічний маячний розлад, стан нестійкої ремісії. Ступінь наявних порушень така, що на момент інкримінованого їй діяння, вона не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що оскільки в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 378 КК України, що підтверджується дослідженими у суді доказами, зазначені дії вчинені нею у стані неосудності, оскільки на період вчинення суспільно небезпечного діяння вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок психічного захворювання та на даний час не видужала, до неї слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 93, 94 КК України, ст. ст. 503, 512, 513 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , яка вчинила суспільно небезпечне діяння за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 378 КК України задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Гальонки Жовтневого району Приморського краю Російської Федерації, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 245 гривень 52 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, п. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Речовий доказ фрагмент цегли, відповідно до п. 4 ч. 9. ст. 100 КПК України - знищити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1