Справа №587/2510/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/138/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 0000849 від 15 вересня 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 04 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , 1966 року народження, 18 квітня, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 12 червня 2015 року Сумським районним судом Сумської області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин,

обвинувачений у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України з призначенням покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання, невідбутого покарання за вироком суду від 12.06.2015 р. остаточно призначено покарання, згідно правил ст. 72 КК України, у виді арешту на строк 3 місяці 5 днів

ВСТАНОВИЛА:
У зміненій апеляційній скарзі обвинувачений порушує питання про зміну вироку в частині призначеного покарання.

Згідно вироку суду - ОСОБА_8 був засуджений вироком Сумського районного суду Сумської області від 12 червня 2015 року за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.

20 липня 2015 року ОСОБА_8 постановлений на облік в Сумському районному підрозділі кримінально виконавчої інспекції, 14 серпня 2015 року йому під розпис роз`яснено порядок та умови відбування покарання; встановлено дні реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції другий та четвертий вівторок кожного місяця; видано письмове направлення для відбування покарання до Степанівської селищної ради, згідно якого засуджений із 17 серпня 2015 року зобов`язаний приступити до роботи.

17 серпня 2015 року ОСОБА_8 до відбування покарання не приступив, 28 липня 2015 року, 11 серпня 2015 року, 25 серпня 2015 року на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин не з`явився, чим вчинив ухилення від відбування громадських робіт.

ОСОБА_8 , обґрунтовуючи апеляцію, зазначив, що вину він визнає повністю, проте призначене судом першої інстанції покарання у виді арешту є для нього занадто суворим, оскільки він проживає один у сільській місцевості, має господарство, ведення якого забезпечує його проживання та харчування і його тривала відсутність приведе до занепаду та розкрадання господарства.

Також просить взяти до уваги ту обставину, що покарання у виді громадських робіт терміном 80 годин він повністю відбув, що підтверджується довідкою кримінально-виконавчої інспекції, у зв`язку з чим відсутні підстави для призначення покарання за сукупністю вироків.

Просить застосувати положення ст. 69 КК України і призначити покарання у виді штрафу.

Від інших учасників судового провадження апеляційних скарг не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, адвоката та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_8 , висновок прокурора, котрий вважав, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, за обставин. зазначених у вироку та кваліфікація злочинних дій у зміненій апеляційній скарзі не оспорюються.

Що стосується виду та розміру призначеного покарання, то, на думку колегії суддів, вимоги апеляційної скарги обвинуваченого заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд має виходити із сукупності всіх обставин провадження.

Згідно ч.1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд урахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, визнав пом`якшуючими обставинами його щире каяття у вчиненні злочину, відсутність матеріальної шкоди, врахував особу обвинуваченого, який в цілому задовільно характеризується, відсутність обтяжуючих покарання обставин та призначив ОСОБА_9 покарання у виді арешту в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України, застосувавши положення ст. 71 КК України.

Дослідженими в судовому провадженні доказами підтверджується наявність врахованих судом пом`якшуючих покарання обставин, а за результатами досліджених в апеляційному порядку на підставі ст. 404 КПК України доказів убачається факт відбуття ОСОБА_8 80 годин громадських робіт за вироком Сумського районного суду Сумської області від 12 червня 2015 року на території Степанівської селищної ради і 09 березня 2016 року він знятий з обліку в Сумському районному відділі кримінально-виконавчої інспекції у зв`язку з відбуттям призначеного строку громадських робіт.

Колегія суддів вважає, що вищенаведені пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, із урахуванням з`ясованих у даному провадженні даних про особу обвинуваченого, вбачає наявність визначених ст.69 ч.1 КК України підстав для призначення ОСОБА_9 іншого більш м`якого за видом покарання, ніж передбачене санкцією ч.2 ст. 389 КК України.

При цьому, враховуючи обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає доцільним призначити ОСОБА_8 із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України покарання у виді штрафу, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

За вищевказаних обставин ухвалений судом першої інстанції стосовно ОСОБА_9 вирок підлягає зміні на підставі ст. 408 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 04 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання, змінити.

Пом`якшити ОСОБА_8 призначене судом першої інстанції покарання за ст. 389 ч.2 КК України і вважати його засудженим за ст. 389 ч.2 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, до покарання у виді штрафу розміром тридцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн..

У решті ухвалений стосовно ОСОБА_8 вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4