АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/2125/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/479/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 30 червня 2016 року кримінальне провадження №0000341 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року, якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19 березня 2010 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст.190 ч.2, ст.185 ч.3, 186 ч.2, 289 ч.2, 70 КК України до п`яти років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 15 листопада 2012 року на один рік 7 місяців 25 днів

за обвинуваченням за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України було повернуто прокурору Нікопольської місцевої прокуратури
Учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року обвинувальний акт, як такий що не відповідає вимогам чинного кримінального процесуального кодексу України повернуто прокурору Нікопольської місцевої прокуратури у зв`язку з його невідповідністю вимогам діючого законодавства, а саме тому, що вобвинувальному акті стосовно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України незрозуміло, в чому полягає об`єктивна сторона злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , а саме: при яких обставинах обвинувачений знаходячись за двома різним адресами, за якими не проживає потерпілий здійснив таємне викрадення майна. Крім того, обвинувальний акт складений з порушенням вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України і в ньому невірно викладена кваліфікація обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор, зазначає, що обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України складено відповідно до вимог ст.291 КПК України. Питання правильності висунутого обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим, правильності правової кваліфікації, а також дослідження фактичних обставин його вчинення не розглядається у підготовчому судовому засіданні. Дане питання можливо вирішити лише під час судового розгляду. В підготовчому судовому засіданні суд вийшов за рамки висунутого обвинувачення та розпочав досліджувати докази за фактом вчинення крадіжки та її обставин, допитавши про дані обставини обвинуваченого та потерпілого. Тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з призначенням нового судового розгляду.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора і скасувати ухвалу суду першої інстанції.
Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу іншими сторонами судового провадження надані не були.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з таких підстав.

Згідно ч.1, 4 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно п.2 ч.1 ст.372 КПК України, ухвала, що викладається окремим документом, крім іншого, складається з мотивувальної частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Європейський суд з прав людини, в своїх рішеннях у справах "Серявін та інші проти України", "Ван де Хурк проти Нідерландів", "Татішвілі проти Росії" та ін. стосовно вмотивованості судового рішення прийшов до висновку, що невмотивованість судового рішення є підставою для його скасування у зв`язку з порушенням норм процесуального права незалежно від доводів, викладених в апеляційній чи касаційній скарзі. Наведені вимоги стосуються як судових рішень, прийнятих у формі ухвали, так і у формі вироку.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції під час вирішення питання про повернення обвинувального акту були порушені.

Суд першої інстанції, при постановлені ухвали про повернення обвинувального акту прокурору, жодним чином не обґрунтував свої висновки, а саме з яких підстав суд дійшов до таких висновків в ухвалі не зазначено.

Так, мотивуючи своє рішення про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції обмежився лише переліченням підстав, які є поверховими та неконкретними, фактично не надавши їм аналізу.

Судом належним чином не виконані вимоги cт.ст.370, 372 КПК України щодо вмотивованості ухвали та проведення судового розгляду таким чином, щоб обґрунтувати свої висновки у кримінальному провадженні та аргументувати свою позицію.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, змагальності сторін, забезпеченості доведеності вини та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України.

Також ці вимоги містяться у ст.7 КПК України серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати.

Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.

Як передбачено п.п.1, 3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Отже, всупереч вимогам ст.370 КПК України, ухвала Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року не є обґрунтованою та вмотивованою та згідно ч.2 ст.404, ч.1 ст.409, ст.412, ч.1 ст.415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити частково.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року, якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000341 відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України повернуто прокурору Нікопольської місцевої прокуратури скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4