У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2016 року сел. Підволочиськ

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

особи, чиї інтереси безпосередньо зачіпаються в зв`язку із розглядом поданої скарги ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області від 08 квітня 2016 року про закриття кримінального провадження за №0000072 від 06 березня 2013 року,
встановив:
18 квітня 2016 року до суду поступила скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області від 08 квітня 2016 року про закриття кримінального провадження за №0000072 від 06 березня 2013 року.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, просять скасувати постанову прокурора з мотивів, викладених у ній.

Прокурор вважає скаргу необґрунтованою, а доводи скаржника надуманими та такими, що не відповідають обставинам справи.

Особа, чиї інтереси безпосередньо зачіпаються в зв`язку із розглядом поданої скарги ОСОБА_6 (підозрювана) та її представник адвокат ОСОБА_7 проти задоволення скарги заперечили, вважають постанову прокурора про закриття кримінального провадження обґрунтованою та законною.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши скаргу, долучені до неї матеріали, приходжу до наступних висновків.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про закриття кримінального провадження. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно із правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318 - 380 КПК України, з урахуванням глави 26 КПК України.
Частина 3 вказаної статті передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюють за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. Однак, за клопотанням заявника та прокурора розгляд скарги відкладався на виконання вказаної норми закону та за для можливості сторін реалізувати свої процесуальні права.
З долучених до скарги матеріалів вбачається, що 29 січня 2014 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Підволочиського району Тернопільської області 28 січня 2014 року та витяг із реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000072 від 06 березня 2013 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
В процесі судового розгляду справи старшим прокурором прокуратури Підволочиського району Тернопільської області 27 листопада 2014 року ОСОБА_6 змінено обвинувачення за ч. 1 ст. 366 КК України, яке затверджене прокурором Підволочиського району Тернопільської області. Вказана зміна стосувалась розкриття об`єктивної сторони кримінального правопорушення, за якою остання обвинувачується без зміни правової кваліфікації інкримінованого їй кримінального правопорушення.
Вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 грудня 2014 року ОСОБА_6 обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України визнано невинною і виправдано у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області від 20 березня 2015 року вирок Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 грудня 2014 року скасовано, а матеріали кримінального провадження направлено на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 квітня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000072 від 06 березня 2013 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - повернуто прокурору Підволочиського району Тернопільської області для усунення виявлених недоліків, а саме: в супереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не повністю викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення статті та формулювання обвинувачення.
Оскаржуваною постановою прокурор Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області 08 квітня 2016 року закрив кримінальне провадження за №0000072 від 06 березня 2013 року, у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.
Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 08 квітня 2016 року прокурором проведено додаткове розслідування, що не передбачено чинним КПК України.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» звертає увагу на те, що у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, при цьому, проведення будь-яких слідчих або інших процесуальних дій, окрім тих, що зазначені в ухвалі про повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні не допускається. Докази, отримані при проведенні процесуальних дій, не визначених в ухвалі про повернення зазначених матеріалів кримінального провадження, згідно з ч. 8 ст. 223 КПК є недопустимими.

З огляду вищенаведене, враховуючи що при дослідженні обґрунтованості скарги слідчий суддя має перевірити чи дотриманий процесуальний порядок винесення оскаржуваного рішення, зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 08 квітня 2016 року суду не вдалося встановити що прокурором дотримано норми процесуального закону, зокрема, чи не має місце підміна понять усунення недоліків в обвинувальному акті (в межах ухвали Підволочиського районного суду від 21 квітня 2015 року про повернення обвинувального акта для усунення виявлених недоліків) та додаткового розслідування,що передбачав КПК в редакції 1960 року.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.
Згідно вимог ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як обставини, які викривають так і виправдовують підозрюваного, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження - це заключний етап розслідування, що містить у собі комплекс процесуальних дій з аналізу та оцінки зібраних доказів, систематизації матеріалів, ознайомленню із закритим провадженням учасників процесу (зацікавлених у вирішенні справи) та вирішенню заявлених ними клопотань, формулюванню висновків по суті справи та рішень, що з них випливають та їх реалізації.
Як вбачається з постанови, прокурором закрито кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діяннях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, однак сама постанова містить лише констатацію фактів та доказів без обґрунтувань, на підставі яких прокурор зробив такі висновки.
Крім того, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а не з`ясовує обставини, мотиви неврахування певних доказів, що є завданням судового слідства, тому слідчий суддя не має повноважень для оцінки покликань скаржника на надуманість та безпідставність доказів, невідповідність висновків прокурора матеріалам кримінального провадження.
Варто зазначити, що згідно із приписами ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора, який не було виконано останнім при розгляді скарги по суті.
Проаналізувавши наведене у сукупності, слідчий суддя прийшла до висновку що постанова прокурора про закриття кримінального провадження винесена з порушеннями норм процесуального закону, без усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду про повернення обвинувального акта, належно не вмотивована, а тому вона підлягає до скасування.

Керуючись ст. ст. 284, 303, 304, 307 КПК України, слідчийсуддя
ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області від 08 квітня 2016 року про закриття кримінального провадження за №0000072 від 06 березня 2013 року - задовольнити.

Постанову прокурора Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області від 08 квітня 2016 року про закриття кримінального провадження за №0000072 від 06 березня 2013 року- скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1