№ 243/5368/16-к
Кримінальне провадження № 1-кс/243/507/2016
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
06 липня 2016 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Слов`янського відділення поліції Краматорського відділу поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001224 від 16 квітня 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.ст. 121 ч. 1, 125 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в межах якого здійснюється досудове розслідування, слідчим Слов`янського відділення поліції Краматорського відділу поліції в Донецькій області подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.ст. 121 ч. 1, 125 ч. 2 КК України.

Слідчий СВ Слов`янського відділення поліції Краматорського відділу поліції в Донецькій області обґрунтував свої вимоги наступним.

Досудовим розслідування встановлено, що 15 квітня 2014 року приблизно о 23 годині 50 хвилин, більш точного часу у ході розслідування встановити не виявилось можливим, поблизу кафу «Грот», розташованого за адресою: Слов`янський район, сел. Райгородок, вул. 1-го Травня, 17-а, перебував ОСОБА_7 . В зазначений час, на ганку вказаного кафе знаходились ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , між якими відбувся словесний конфлікт, до перебігу якого, з метою звести його нанівець, втрутився ОСОБА_7 . В цей момент, ОСОБА_4 , з метою нанесення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, умисно, наніс лезом ножа, який тримав правою рукою, один прямий удар в область живота зліва, чим спричинив останньому проникаючи колото-різану рану живота зліва з пошкодженням тонкої кишки, брижейки, сальника, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.

Окрім цього, 16 квітня 2014 року приблизно о 00 годин 00 хвилин,, в приміщенні кафе «Грот», розташованого за вищевказаною адресою, разом з іншими невстановленим в ході досудового розслідування особами перебував ОСОБА_9 . Того ж дня, приблизно о 00 годин 15 хвилин, ОСОБА_9 вийшов з приміщення вказаного кафе, де на ганку зазначеного закладу побачив раніше знайомого ОСОБА_7 , який мав колото-різане поранення живота зліва. ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які намагались втекти. Маючи намір на затримання ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , ОСОБА_9 наздогнав ОСОБА_10 та, схопивши його лівою рукою за верхню частину одягу, затримав останнього. Побачивши це, ОСОБА_4 зупинився, після чого, підійшовши до ОСОБА_9 , з метою звільнення ОСОБА_10 та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, умисно, наніс останньому лезом ножа, що знаходився в правій руці, один удар зверху вниз, в область кисті лівої руки, звільнивши тим самим ОСОБА_10 . Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , умисно, правою рукою наніс один удар в область грудної клітини ОСОБА_9 , від чого останній, не втримавшись, впав спиною донизу. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 , наніс ОСОБА_9 два удари лезом зазначеного ножа правою рукою в область лівого передпліччя та в область лівого колінного суглоба, чим спричинив останньому різану рану лівого передпліччя та різану рану колінного суглоба відповідно, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я як такі, що вимагають для свого загоєння термін понад 6-ти, але не більше 21-го дня.

12 грудня 2014 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 121 ч. 1, 125 ч. 2 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджено зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 16.04.2014 року, де зафіксовано місце події вказаного кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 16.04.2014 року, де було вилучено знаряддя вказаного кримінального правопорушення;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , від 17.04.2014 року, в ході якого він вказав наступне: ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 , знаходились біля кафе «Грот», розташованого за адресою: Слов`янський район, сел. Райгородок, вул. 1-го Травня, 17 «А», де ОСОБА_9 , вийшовши з зазначеного кафе, побачив, як ОСОБА_11 , знаходячись біля раніш невідомого молодого чоловіка невеликого зросту віком близько 23-25 років та раніш не відомою дівчиною невисокого зросту, худорлявої статури, нахилившись вперед, держався обома руками за живіт. Далі невідомий молодий чоловік разом з дівчиною почали втікати, ОСОБА_9 побіг за ними, та наздогнавши дівчину схопив її за руку, невідомий чоловік, побачивши, що ОСОБА_9 схопив дівчину, повернувся до них, після чого, доставши ніж та поклавши його в праву руку, невідомий чоловік наніс один удар по лівій руці гр. ОСОБА_9 , після чого наніс ще один удар по лівій руці ножем та один удар ножем по лівій нозі вище коліна, після чого з місщ скоєння злочину разом з дівчиною зник;

- протоколами проведення слідчого експерименту від 17.04.2014 за участк потерпілого ОСОБА_9 , в ході яких осатаній вказав на обставини події та механізм спричинення йому тілесних ушкоджень;

- протоколом огляду предмету від 17.04.2014, в ході якого ОСОБА_9 добровільно, надав шматок лівої штанини, на якій мались плями темно-червоного кольору та отвором на ній;

- протоколом допиту свідка від 17.04.2014 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка дала аналогічні свідчення свідченням потерпілого ОСОБА_9 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.04.2014 за участю свідка ОСОБА_8 , яка вказала на обставини події та на механізм спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.04.2014 ЗА участю потерпілого ОСОБА_9 , в ході якого останній по фотознімкам впізнав громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який спричинив йому тілесні ушкодження;

- протоколом допиту свідка від 29.04.2014 ОСОБА_12 , який дав наступні свідчення: так 16.04.2014, знаходячись в кафе, розташованого за адресою: Слов`янський район, сел. Райгородок, вул. 1-го Травня, 17 «А» приблизно о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_12 вийшов з даного кафе з метою покурити, виходячи з кафе в коридорі він побачив ОСОБА_7 який тримався руками за живіт, через руки сочилась кров, ОСОБА_12 почав надавати першу медичну допомогу, зупиняти кров, вслід за ОСОБА_13 зайшов ОСОБА_9 у якого мались порізи на лівій руці та нозі, останні в ході надавання першої медичної допомоги пояснили, що їх ножем порізав невідомий хлопець;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 25.04.2014, який дав аналогічні свідчення, що й ОСОБА_12 ;

- висновком судово-медичного експерта №284 від 14.05.2014, згідно якого у г ОСОБА_7 було виявлено наступні тілесні ушкодження: проникаюча колото-різана рана животу ліворуч з пошкодженням тонкої кишки, брижейки, сальнику що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння;

- висновком судово-медичного експерта №261 від 09.09.2014, згідно висновку якого у ОСОБА_9 було виявлено наступні тілесні ушкодження різана рана лівого передпліччя, різана рана лівого колінного суглобу, садно на шкірі правого ліктьового суглобу, лівого передпліччя та в області крістца, що відносяться до легких тілесних ушкоджень що призвели за собою короткостроковий розлад здоров`я, що потребують для свого загоєння строк більше 6-ти, але менше 21-го дня;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи №382 від 09.09.2014 до слідчих експериментів, проведених за участю ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , згідно висновку якої при вказаних у слідчих експериментах обставинах та механізму отримання тілесних ушкоджень можливе;

- протоколом допиту потерпілого від 18.09.2014 ОСОБА_7 , який дав наступні свідчення: 15.04.2014 приблизно о 23 годині 50 хвилин гр. ОСОБА_7 знаходився біля кафе «Грот», розташованого за адресою: Слов`янський район, сел. Райгородок, вул. 1-го Травня, 17 «А», в зазначений час, на ганку вказаного кафе знаходилися ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , між якими відбувся словесний конфлікт, до перебігу якого, з метою звести його нанівець, втрутився ОСОБА_7 . В цей момент часу, ОСОБА_4 наніс лезом ножа, який тримав правою рукою, один прямий удар в область живота зліва ОСОБА_7 після чого ОСОБА_4 втік з місця скоєння злочину;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.10.2014 за участю потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого останній вказав на події та механізм спричинення йому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи №542 від 20.11.2014 до слідчого експерименту проведеного за участю потерпілого ОСОБА_7 , згідно висновку якої при механізмі, на який вказав потерпілий ОСОБА_7 , можливо утворення даних тілесних ушкоджень;

- поясненням ОСОБА_4 , який пояснив, що приблизно о 02 годині 00 хвилин 16.04.2014 року, знаходячись на ганку кафе «Грот», розташованого за адресою: Слов`янський район, сел. Райгородок, вул. 1-го Травня, 17 «А» між ним та ОСОБА_8 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 , вступаючись за ОСОБА_8 , схопив ОСОБА_4 обома руками за горло, в результаті чого ОСОБА_4 з правого карману куртки, в яку був одягнений, дістав розкладний ніж та правою рукою наніс один удар з низу в верх в область живота зліва ОСОБА_7 , після чого почав втікати, але до нього підбіг ОСОБА_9 , в результаті чого ОСОБА_4 наніс один удар ножем який знаходився у нього в правій руці по лівій руці ОСОБА_9 , після чого втік з місця скоєння злочину.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 показав, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на протязі тривалого часу. По сусідству з ним раніше проживав ОСОБА_4 , котрий на даний час там не проживає, де він знаходиться в даний час йому невідомо. Останній раз він бачив ОСОБА_4 в травні місяці 2014 року.

Допитана в якості свідка ОСОБА_16 показала, що раніше з нею проживав ОСОБА_4 , який на час бойових дій поїхав до Росії до своїх родичів, більш точно їй не відомо. На даний час з нею останній не проживає, оскільки знаходиться на території Росії.

Допитана в якості свідка ОСОБА_17 показала, що поряд з нею раніше проживав ОСОБА_4 . Останній раз вона його бачила весною 2014 року, куди він переїхав їй не відомо.

Допитана в якості свідка ОСОБА_18 дала аналогічні ОСОБА_17 покази.

14.01.2016 року з сектору Українського бюро Інтерполу Головного управління Національної поліції в Донецькій області до Слов`янського ВП Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області надійшов лист в якому вказано, що станом на 14.01.2016 гр. ОСОБА_4 значиться в міжнародному розшуку - «червона картка».

21.03.2016 року до Слов`янського відділення поліції Краматорського відділу поліції з сектору Українського бюро Інтерполу Головного управління Національної поліції в Донецькій області надійшов лист, в якому вказано, що згідно з повідомленням НЦБ Інтерполу в Російській Федерації гр. ОСОБА_4 отримав дозвіл на тимчасове проживання на території РФ за № НОМЕР_1 строком з 02.10.2015 по 02.10.2018 (УФМС Росії по Приморському краю).

31 березня 2016 року ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області задоволено у зстосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу щодо нього покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі, що мають істотне значення для встановлення обставин злочину, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив тяжкий злочин, покарання за вчинення якого передбачено законом у розмірі від 5 до 8 років позбавлення волі.

Підозрюваний ОСОБА_4 , будучи особою, раніше засудженою за корисливий злочин, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки за час проживання в сел. Билбасівка на його адресу неодноразово надходили скарги, характеризувався з негативної сторони.

Вказані обставини свідчать про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор Слов`янської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 заявлене слідчим клопотання підтримала, просила задовольнити його у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_4 ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявленого слідчим клопотання.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, які підтримали дане клопотання, дослідивши надані матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001224 від 16 квітня 2014, приходжу до переконання, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

12 грудня 2014 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 121 ч. 1, 125 ч. 2 КК України.

Копію повідомлення про підозру ОСОБА_4 отримала його бабуся ОСОБА_16 (а.с. 59-60 ).

Відповідно до довідки виданої Билбасівською селищною радою № 02-36/172 від 30.03.2016 року ОСОБА_16 дійсно є бабусею гр. ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до ст. 3 КПК України близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років.

18.12.2014 року підозрюваного ОСОБА_4 було оголошено у розшук.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватись від органів досудового розслідування;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом с частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17 квітня 2014 року; протоколами проведення слідчих експериментів від 17 квітня 2014 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , від 17 квітня 2014 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17 квітня 2014 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 17 квітня 2014 року; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 17 квітня 2014 року; висновком експерта № 284 від 14 травня 2014 року; висновком експерта № 261 від 09 вересня 2014 року.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у реалізацію прав і свобод підозрюваним, про який йдеться у клопотанні слідчого; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається з даним клопотанням.

Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень , охорона прав, свобод, та законних інтересів, учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Європейська конвенція про видачу правопорушників 1957 року використовує поняття « постанова про утримання під вартою» і визначає його як будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі та проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього. Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року оперує аналогічним поняттям «постанова про взяття під варту», визначаючи процесуальне рішення, на підставі якого особа може бути взята під варту для екстрадиції.

Частиною 2 статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Крім цього, ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» визначено, що у випадку, якщо міжнародним договором України, який набрав у встановленому законом порядку, встановлено інші правила, ніж передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Частиною 6 статті 193 КПК України передбачено,що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого , лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі. Після затримання особи, і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Чинним законодавством України визначено поняття державного розшуку як комплексу розшукових та оперативно розшукових заходів, які проводяться з метою отримання інформації про ймовірне перебування в України розшукуваних і встановлюваних осіб, якщо є підстави вважати, що вони можуть переховуватись чи перебувати (перебували) на території України.

Міжнародний розшук це комплекс розшукових та оперативно розшукових заходів, які здійснюється на території країн - учасниць СНД за ініціативою правоохоронних органів однієї із зазначених країн з метою отримання інформації про ймовірне місцезнаходження безвісно зниклих людей, виявлення, арешту та видачі осіб (екстрадиції), які переховуються від слідства, суду виконання вироку, встановлення особи невпізнаного трупа.

Міжнародний розшук це комплекс розшукових, інформаційно-довідкових та інших заходів, що здійснюються Національним центральним бюро Інтерполу на території держав учасниць МОКП Інтерпол відповідно до норм міжнародного права, а також відповідно до чинного законодавства України з метою отримання інформації про місцезнаходження безвісно зниклих людей, особи невпізнаних трупів, виявлення, арешту і видачі осіб (екстрадиції), які переховуються від слідства, суду та виконання вироку.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно розшукуваної особи по суті, необхідно враховувати, що підозрювані, обвинувачені, оголошені у міждержавний розшук, розшукуються і робочим апаратом НЦБ Інтерполу.

Україна вступила до Міжнародної організації кримінальної поліції (Інтерпол) у 1992 році. Національне бюро Інтерполу в Україні (Укрбюро Інтерполу) діє на підставі Положення про Національне центральне бюро Інтерполу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1993 року № 220. Функції Укрбюро Інтерполу покладаються на Міністерство внутрішніх справ України. в структурі якого утворено робочий апарат Бюро.

Головними напрямами його діяльності відповідно до статутних положень враховуючи чинне законодавство України, є координація діяльності правоохоронних органів країни у боротьбі зі злочинністю, яка виходить за межі однієї держави., забезпечення взаємодії з Генеральним секретаріатом та відповідними органами країн членів Інтерполу та проведення міжнародного розшуку.

З огляду на викладене, вважаю, що зібрані матеріали кримінального провадження є достатніми для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також необхідно звернути увагу на те, що у кримінальних провадженнях, у яких органами досудового розслідування України оголошено міжнародний чи міждержавний розшук обвинувачених, винесення постанов суду про затримання осіб є невиправданими з огляду на передбачену ч.6 ст.193 КПК України можливість заочного обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Більше того, направлення таких постанов суду про затримання разом із запитом про екстрадицію призводить до звільнення правопорушників з під варти за кордоном та відмови у задоволенні клопотання про їх екстрадицію з мотивів порушення Україною вимог міжнародного законодавства.

Станом на 30.03.2016 року ОСОБА_4 за обліками бази даних Генерального секретаріату Інтерполу розшукується на державному рівні, з метою встановлення місцезнаходження та подальшою екстрадицією значиться в міжнародному розшуку - «червона картка», що підтверджується відповіддю ГУНП в Донецькій області сектору укрбюро інтерполу а також копією «червоної картки» .

Тобто, підозрюваний ОСОБА_4 перебуває у міжнародному розшуку, що згідно ч.6 ст.193 КПК України є підставою для слідчого судді, суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного.

Також, слід враховувати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років і на теперішній час переховується від органів досудового слідства.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищезазначене а також те, що не обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в подальшому може призвести до звільнення правопорушника з під варти за кордоном, та відмови у задоволення клопотання про його екстрадицію з мотивів порушення Україною вимог міжнародного законодавства, керуючись ст.ст. 159-166 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Слов`янського відділення поліції Краматорського відділу поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001224 від 16 квітня 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.ст. 121 ч. 1, 125 ч. 2 КК України задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 121 ч. 1, 125 ч. 2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не пізніше як через 48 годин з часу доставки ОСОБА_4 до місця кримінального провадження, забезпечити участь підозрюваного у розгляді питання про застосування обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала втрачає законної сили через 60 днів.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області, підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, а іншими учасниками судового розгляду в той же строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1