Порядковий № 1-кп/756/833/16
У Х В А Л А

іменем України

15 листопада 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

провівши підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту, 13.06.2016 року близько 18 години ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 89 на вулиці Автозаводській у м. Києві знайшов пластикову колбу зі вмістом поліетиленового пакету із порошкоподібною речовиною білого кольору та шести згортків з фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору. ОСОБА_5 , який мав досвід вживання психотропних речовин, усвідомив, що знайдена колба містить психотропну речовину, у зв`язку із чим вирішив залишити її собі для власного без мети збуту. Поклавши вміст колби до кишені шортів, у які був одягнений ОСОБА_5 почав незаконно зберігати психотропну речовину без мети збуту.

Того ж дня через незначний проміжок часу, знаходячись за вказаною вище адресою ОСОБА_5 був зупинений співробітниками поліції, на вимогу яких надав пластикову колбу із вмістом психотропної речовини, що була у подальшому вилучена.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1872х від 23.08.2016 року надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,377 г 0,130 г містить психотропну речовину амфетамін, загальна маса якого у наданій речовині становить 0,328 г.

Амфетамін, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список № 2 психотропних речовин, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є психотропною речовиною.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.
31.10.2016 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 разом із захисником ОСОБА_4 , була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди її сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України суд перед затвердженням угоди має перевірити на відповідність її вимогам чинного законодавства. Пунктом 1 вказаної частини передбачений обов`язок суду відмовити у її затвердження у випадку суперечності умов угоди вимогам цього Кодексу та/або закону.

Згідно з умовами угоди про визнання винуватості, яка є предметом даного розгляду, сторонами узгоджене покарання ОСОБА_5 у виді штрафу.

Проте, таке покарання, на думку суду, з урахуванням обставин вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, не досягне мети кримінально-процесуального впливу, визначеної ч. 1 ст. 50 КК України, та не буде сприяти виправленню останнього та недопущенню вчинення ним злочинів у майбутньому. Також суд має врахувати, що обвинувачений не має постійного джерела доходів, що також унеможливлює призначення запропонованого сторонами покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у затвердженні угоди про визнання винуватості.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 7 ст. 474, ч. 3 ст. 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 31.10.2016 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження про недопущення повторного звернення з угодою в одному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1