Справа № 502/1566/16-к
УХВАЛА

20 жовтня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю : прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачено-го ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кілія, кримінальне провадження № 502/1566/16-к з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка , Кілійського р-ну , Одеської області, гр-на України, освіта н/середня , проживає в фактичному шлюбі, маючого на утримання п`ятьох малолітніх дітей , постійного місця ро-боти немаючого , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , тимчасово мешкаю чого в м. Кілія, Одеської області , раніше судимого Кілійським районним судом :

- 12.02.2004 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі , від відбування якого звільнений на підставі ст.. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 29.11.2004 р. за ч.3 ст. 185 КК Украъни , із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбав-лення волі;

-17.03.2005 р. за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, від відбування покарання звільнений умовно-достроково 08.10.2007 р. на 1 рік 1 місяць 24 дня;

- 23.12.2008 р. за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч.2, 3 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України до 5 років 6 місяців по-збавлення волі, покарання відбуте повністю;

- 08.07.2014 р. за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, що надійшло до Кілійського районного суду Одеської області від заступника керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури з обвинувальним актом та угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим ,-

В С Т А Н О В И В :

18.07.2016 року до Кілійського районного суду Одеської області від заступника керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_7 надійшло кримінальне провадження № 502/1566/16-к з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 , затвердженим заступником керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , та угодою про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 просять затвердити угоду

Прокурор ОСОБА_3 не заперечує проти затвердження угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , а також угода про примирення між потерпілим та підозрюваним не відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України з наступних підстав.

Обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України, а саме ч. 2 ст. 291 КПК України з наступних причин :

1. В розділі «виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими» а також в розділі «формулювання обвинувачення» вказано , що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно , тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України , при цьому не зазначена ст. 15 КК України , а також відповідна частина ст. 15 КК України.

Крім того, в розділі «виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими» , зазначені обставини , встановлені досудовим розслідуванням , а не ті обставини , які вважає встановленими прокурор.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним від 15.06.2016 року не відповідає вимогам ст. 471 КПК України , оскільки в угоді зазначено , що : «сторони прийшли до згоди , що гр-ну ОСОБА_5 потрібно назначити покарання у вигляді обмеження волі на строк 3 роки з випробувальним терміном на строк 1,5 років згідно ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України» , що суперечить обвинуваченню , висунутому ОСОБА_5 (за ч.2 ст. 185 КК України) , вжито неприпустиме для визначення терміну , який рахується в роках та місяцях визначення «1,5 років» , не зазначена норма Кримінального кодексу України , на підставі якої сторони застосовують випробувальний термін , не зазначені підстави застосування випробувального терміну.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства відповідно до яких , одним із завдань є забезпечення швидкого , повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний , хто вчинив кримінальне правопорушення , був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини , жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений , жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України , обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння , передбаченого законом України про кримінальну відповідальність , висунуте в порядку , встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням , яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення , які прокурор вважає встановленими , правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив , що у тексті пп.. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «Обвинувачення» особі , стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи , оскільки з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того Суд нагадує, що положеннями підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної , детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію , яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (ріш. від 01.03.2001 року у справі «Даллас проти Угорщини». № 2908/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «h» п. 3 ст. 6 Конвенції (ріш. У справі Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллас проти Угорщини , п. 47)

Як встановлено, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить в собі формулювання обвинувачення , а містить лише перелік обставин , які встановлені органами досудового слідства.

Невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону перешкоджає судовому розгляду, який проводиться лише стосовно особи , якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення.

З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи , якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта , зазначені вище обставини перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення : повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

За встановлених обставин , при наявності всіх вищевказаних недоліків, судовий розгляд даного кримінального провадження не може бути призначений , оскільки будь яке рішення , постановлене судом при наявності порушення права підозрюваного (обвинуваченого) на захист буде незаконним і тягне за собою його скасування.

За встановлених обставин , обвинувальний акт та додані до нього матеріали відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст. 291 , 314-317 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :

Повернути обвинувальний акт , складений у кримінальному провадженні № 502/1566/16-к , внесеному до ЄРДР за № 0000311 від 01.04.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 керівнику Ізмаїльської місцевої прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1