Справа № 338/1549/15-к
Провадження № 11-кп/779/57/2016
Категорія ст. 125 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/779/47/2015, про обвинувачення ОСОБА_5 за ст.125 ч. 1 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 , із участю: секретаря ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_9 , на вирок Богородчанського районного суду від 10 грудня 2015 року -

в с т а н о в и л а :
вказаним вироком ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 3-ї групи, не судимого, українця, громадянина України, раніше не судимого,-

засуджено:

за ст. 125 ч.1 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин.

Цивільний позов заявлений потерпілим задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 2500 грн. заподіяної моральної шкоди та 500 грн. понесених витрат на правову допомогу адвоката.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_5 спричинив потерпілому умисне легке тілесне ушкодження.

Злочин вчинено за наступних обставин.

17 серпня 2015 року близько 13 год. 30 хв., на вулиці Л.Українки в с.Бабче Богородчанського району Івано-Франківської області, ОСОБА_5 зустрів свого сусіда ОСОБА_9 з яким протягом останніх двох років перебуває у неприязних стосунках. Будучи роздратованим поведінкою ОСОБА_9 , з яким того ж дня у них був словесний конфлікт на межі їх земельних ділянок, діючи умисно, схопив потерпілого одною рукою за одяг, а іншою вдарив ОСОБА_9 в обличчя. Від отриманого удару ОСОБА_9 впав на землю, а ОСОБА_5 , штовхаючи потерпілого ногами, зіштовхнув його у придорожній потік, а тоді став кидати за ним каміння. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 ОСОБА_9 було спричинено легкі тілесні ушкодження.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 покликається на те, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим в частині обрання міри покарання та задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 . Просить даний вирок змінити і ухвалити новий вирок, яким зменшити міру покарання та відмовити у задоволенні цивільного позову.

В запереченні на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_9 вважає даний вирок законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги і просять її задовольнити, змінивши вирок суду в частині призначеного покарання та відмовити в задоволенні цивільного позову потерпілого; пояснення потерпілого ОСОБА_9 , який просить даний вирок залишити без змін; прокурора, який просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання, так як.обвинувачений є інвалідом другої групи, а відповідно до ст..56 КК України таким особам покарання у вигляді громадських робіт не застосовується, а в решті вирок залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні ним зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам.

Як вбачається з матеріалів справи, між обвинуваченим ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_9 уже тривалий час існують неприязні стосунки, про що не заперечили вони самі. Про конфлікт, який виник 17 серпня 2015 року між обвинуваченим та потерпілим, та спричинення останньому тілесних ушкоджень, стверджено у висновку судово-медичної експертизи, із якого вбачається, що в ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження, а саме забій м`яких в ділянці грудної клітки зліва з синцем та садном, забій м`яких тканини в ділянці лівого передпліччя з травматичним набряком та садном, які утворились від дії тупих предметів. Вказані ушкодження відповідають терміну, вказаному потерпілим, спричинені від дії твердих тупих предметів, якими можуть бути руки, ноги, каміння. Тілесні ушкодження заподіяні ОСОБА_9 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вказаний висновок судово-медичної експертизи співпадає з поясненнями потерпілого та допитаного свідка ОСОБА_11 , а тому суд першої інстанції даючи оцінку доказам, обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено і правильно кваліфікував його злочинні дії.

Що стосується призначення покарання, то відповідно до ст. 65 КК України, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Наведених вимог закону при постановленні вироку суд першої інстанції в повній мірі дотримався.

Як встановлено під час апеляційного провадження, на час постановлення вироку щодо ОСОБА_5 , тобто 10 грудня 2015 року, останній був визнаний МСЕК інвалідом третьої групи, чого не заперечив і сам обвинувачений. Проте 23 грудня 2015 року під час повторного медичного переосвідування медико-соціальною експертною комісією, ОСОБА_5 був визнаний інвалідом другої групи загального захворювання, що стверджується ксерокопією довідки МСЕК (а.с.76).

Таким чином в апеляційного суду є всі підстави для зміни вироку суду в частині призначеного покарання в сторону пом`якшення.

Щодо цивільного позову, в якому обвинувачений просить відмовити, то колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги в цій частині, оскільки суд першої інстанції, вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., про що був заявлений цивільний позов, врахував характер немайнових витрат, обсяг душевних страждань, яких зазнав потерпілий, стан його здоров`я, час протягом якого він лікувався, інші обставини, та оцінив завдану моральну шкоду потерпілому в розмірі 2500 грн., з чим погоджується і колегія суддів та підстав для відмови в задоволенні цивільного позову не вбачає.

З огляду на наведене, колегія суддів знаходить підстави для часткового задоволення апеляційної скари.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Богородчанського районного суду від 10 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 змінити в частині призначеного покарання.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. в дохід держави.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками провадження протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду
Івано-Франківської області ОСОБА_2