Ухвала іменем україни 24 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретаріОСОБА_4 ,
розглянула в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002802, за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року щодо

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця

м. Лабінськ Краснодарського краю Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

У касаційній скарзі засуджений просить ухвалу апеляційного суду, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на вирок місцевого суду скасувати, як незаконну та необґрунтовану. Вказує, що копію вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 4 грудня 2014 року він не отримував, а тому був позбавлений права оскаржити його в апеляційному порядку. Зазначає, що ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року, якою його апеляційну скаргу на вирок місцевого суду залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків до 14 лютого 2015 року, він отримав несвоєчасно, після встановленого в ухвалі граничного строку, а тому усунути зазначені в ній недоліки він фізично не мав можливості, проте, суд це не врахував. Після чого, він отримав ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року про повернення його апеляційної скарги на вирок місцевого суду, у зв`язку з тим, що нову скаргу він не подав, та в якій було зазначено про можливість повторно звернутися з апеляційною скаргою і клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, що він і зробив. Однак, оскаржуваною ухвалою апеляційного суду від 28 грудня 2015 року йому було відмовлено у відкритті апеляційного провадження, а те, що необхідно було оскаржити ухвалу про повернення апеляційної скарги до касаційного суду, він не знав. При цьому, апеляційний суд не врахував той факт, що копію вироку він так і не отримав, що є грубим порушенням його прав.
Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 4 грудня 2014 року ОСОБА_5 засуджено за: ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією усього особистого майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією усього особистого майна.
Вироком суду також вирішено питання процесуальних витрат та долю речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року апеляційну скаргу (клопотання) ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 4 грудня 2014 року залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 396

КПК України та встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги до 14 лютого 2015 року.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від

26 лютого 2015 року апеляційну скаргу (клопотання) ОСОБА_5 повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

В подальшому, ОСОБА_5 повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою на постановлений щодо нього вирок, датованою 8 грудня 2015 року, в якій порушував питання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Жовтневого районного суду

м. Кривого Рогу від 4 грудня 2014 року.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від

28 грудня 2015 року у відкритті апеляційного провадження за вищевказаною апеляційною скаргою ОСОБА_5 відмовлено.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу засудженого та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наступне.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає в себе, у тому числі, право доступу до правосуддя. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Право на апеляційне оскарження судових рішень гарантовано ст. 129 Конституції України і як конституційна засада судочинства становить невід`ємну складову права на судовий захист.

Згідно з ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, установивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 цієї статті апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліків апеляційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк.
З ухвали апеляційного суду від 28 грудня 2015 року вбачається, що обґрунтовуючи своє рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження, суд зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили. При цьому, вирок щодо ОСОБА_5 набрав законної сили.
Крім того, ухвала апеляційного суду від 26 лютого 2015 року, якою повернуто попередню апеляційну скаргу ОСОБА_5 та яку він отримав 8 березня 2015 року, згідно матеріалів кримінального провадження, не оскаржувалась та не скасована.
Враховуючи викладене, суддя апеляційного суду дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає розгляду в апеляційній інстанції.
Разом з тим, частиною 7 статті 399 КПК України передбачено, що залишення апеляційної скарги без руху або її повернення не позбавляють повторного права звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.
А, відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, засуджений ОСОБА_5 повторно звернувся до суду з новою апеляційною скаргою, датованою 8 грудня 2015 року, в якій заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду.
В порушення вимог ст. 399 КПК України, суддя апеляційного суду відмовив у відкритті апеляційного провадження, при цьому взагалі не розглянувши клопотання засудженого про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке до того ж повинно бути вирішено колегією суддів апеляційної інстанції, а не суддею одноособово.
За таких обставин оскаржене судове рішення не може бути визнане законним через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому, відповідно до п. 1 ч.1 ст.438

КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

При новому апеляційному розгляді слід виконати усі вимоги чинного законодавства, перевірити усі доводи, на які посилається засуджений в апеляційній та касаційній скаргах, і постановити законне і обґрунтоване рішення.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 433, 434, 436, 438

КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від

28 грудня 2015 року скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3