печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.10.2016 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0005165 від 03.08.2016, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, який неодружений, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:

- 19.02.2009 Білгород-Дністровським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого 07.12.2010 за постановою Пісчанського районного суду Вінницької області від 29.11.2010 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 24 дні;

- 09.11.2012 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 24.04.2013 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі; ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25.06.2014 невідбуту частину покарання скорочено наполовину;

- 12.06.2015 Ірпінським міським судом Київської області за ст. 391 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі, звільнився 26.04.2016 за закінченням строку відбування покарання;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , маючи судимість за вчинення корисливих злочинів, яка не знята і не погашена у встановленому законом порядку, діючи повторно, вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, при наступних обставинах.

02 серпня 2016 року, приблизно о 16.35 год., ОСОБА_4 зайшов до магазину «Бершка» в ТРЦ «Гулівер» за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1-А.

Знаходячись в приміщенні вказаного магазину, ОСОБА_4 підійшов до стелажів з виставленим на продаж товаром та обрав собі одяг, з яким відразу направився до примірочної.

В примірочній ОСОБА_4 , вважаючи що його дії є непомітними для інших осіб, діючи з корисливих мотивів, вирішив таємно викрасти чуже майно. З цією метою, діючи повторно, він частково відірвав з одягу сигнальні антикрадіжкові кліпси та пошкодив їх, вважаючи, що вони не спрацюють при проходженні ним сигнальних рамок.

В подальшому, ОСОБА_4 заховав собі під одяг обрані ним дві однакових сорочки: арт. 5896/454/80/02 вартістю 699,00 грн. кожна та штани арт. 5887/251/445/38 вартістю 899,00 грн., а всього на загальну суму 2297,00 грн. та, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, вийшов з примірочної та пішов в сторону виходу з магазину, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки при виході з магазину спрацювали антикрадіжкові рамки і ОСОБА_4 був затриманий працівниками охорони магазину.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, заявив про щире каяття у вчиненому, по суті фактичних обставин справи пояснив, що дійсно 02 серпня 2016 року, приблизно о 16.35 год., ОСОБА_4 зайшов до магазину «Бершка» в ТРЦ «Гулівер» за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1-А. Серед наявного товару вибрав дві сорочки та джинсові штани, які спланував таємно викрасти з метою подальшого збуту. З цією метою він пройшов до примірочної кабіни, за допомогою металевих кусачок, що мав при собі, пошкодив на одягу антикрадіжкові кліпси, а дві сорочки та джинсові штани одягнув під свій одяг, щоб непомітно вийти з магазину повз каси. Пройшовши торгівельні каси та не розрахувавшись за товар, він спробував пройти антикрадіжкову рамку, проте вона двічі спрацювала і охоронець магазину попросив його повернутися. Усвідомлюючи, що його злочинні дії викрито, він повернувся до примірної та зняв з себе викрадений одяг. Причину вчинення злочину пояснив "дурістю" та потребуванням грошей на проходження лікування від туберкульозу. Свої дії охарактеризував негативно.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого злочину та в межах висунутого обвинувачення кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на крадіжку - таємне викрадення чужого майна, діючи повторно.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність (відсутність) обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття у вчиненні злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, із передбачених ст. 67 КК України, суд визнає рецидив вчинення злочинів.

Оцінивши конкретні обставини вчинення злочину та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, проте належних висновків для себе так і не зробив та під час не знятих у не погашених судимостей через 4 місяці після звільнення з місць позбавлення волі знов вчинив корисливий злочин, не працює та суспільно корисною працею не займається, а також з огляду на обставину, що обтяжує його покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, справедливе й достатнє для досягнення цілей покарання.

Між тим, враховуючи відсутність тяжких наслідків від вчиненого та претензій зі сторони потерпілої особи, незадовільний стан здоров`я ОСОБА_4 , який страждає на відкриту форму туберкульозу, те, що він на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, а також з огляду на обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 та позицію прокурора та представника потерпілого щодо міри покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів вирішує у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати та цивільний позов у справі відсутні.

Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п.п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речові докази:

- три DVD+R диски з камер відеоспостереження з місця події в подальшому зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- кусачки стального кольору та фрагмент сигнального магнітного антикрадіжкового блістеру з-під одягу, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Печерського УП ГУНП у м. Києві (квитанція №480 від 26.08.2016), знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя - ОСОБА_1