У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_5,
суддів ОСОБА_6 та ОСОБА_7,

розглянувши у судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд судових рішень щодо нього Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України (далі - КК) до позбавлення волі на строк чотири роки і на підставі статті 75 КК звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 16 вересня 2015 року вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2015 року щодо ОСОБА_4 скасований в частині призначеного йому покарання: призначено ОСОБА_4 за частиною четвертою статті 296 КК покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року вироки Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2015 року та Апеляційного суду Запорізької області від 16 вересня 2015 року в частині вирішення цивільного позову скасовано і призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. У решті вироки залишено без зміни.

У заяві засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року щодо нього на підставі статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Вважає, що суд касаційної інстанції допустив неоднакове застосування статті 75 КК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень. Просить скасувати рішення касаційної інстанції щодо нього та задовольнити його касаційну скаргу від 9 грудня 2015 року.

Обґрунтовуючи свою заяву, засуджений ОСОБА_4 вказує на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі. Водночас засуджений наводить обставини, які, на його думку, можуть бути визнані як пом'якшуючі та дають можливість звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши заяву, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для відкриття провадження відсутні.

Відповідно до статті 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом. Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, визначених у статті 445 КПК, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Зокрема, положення пунктів 1 - 3 частини першої статті 445 КПК встановлюють, що підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України є: неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання); неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень; невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

Як убачається зі змісту заяви засудженого, вона не містить відповідного обґрунтування жодної з перелічених підстав для перегляду судового рішення Верховним Судом України, передбачених статтею 445 КПК, і хоча ОСОБА_4 формально посилається в заяві на пункт 1 частини першої цієї статті як на підставу для перегляду судових рішень, однак його доводи зводяться виключно до твердження про невідповідність призначеного йому покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі, що не може бути предметом перегляду Верховного Суду України в порядку глави 33 КПК.

Також заява засудженого не містить порівняння висновків касаційного суду у його справі, які він оспорює, з висновками касаційного суду в іншій справі, в якій ухвалено відмінне за змістом судове рішення, що є необхідним, якщо заява подається з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 КПК.

Крім того, копія оспорюваного рішення суду касаційної інстанції від 20 квітня 2016 року, яка долучена до заяви, належним чином не завірена, а на підтвердження передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 КПК підстави для перегляду судових рішень Верховним Судом України до заяви, всупереч вимогам статті 449 КПК, не додано жодного рішення суду касаційної інстанції для порівняння з оспорюваним рішенням.

З огляду на викладене, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України вважає, що подана засудженим ОСОБА_4 заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року є необґрунтованою, і не вбачає підстав для допуску справи щодо нього до провадження Верховного Суду України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 445, 449, 451 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити засудженому ОСОБА_4 у допуску справи до провадження Верховного Суду України за його заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2016 року щодо нього.

С у д д і:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7