Провадження № 11-кп/792/206/16 Головуючий в 1-й інстанції
Справа № 680/1166/15-к ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000179 від 4 липня 2015 року за апеляційними скаргами прокурора у провадженні та представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 на вирок Новоушицького районного суду від 13 січня 2016 року, -

В с т а н о в и л а :

Цим вироком
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маціорськ Новоушицького району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого охоронцем ПП «Козацька Варта», м. Хмельницький, вул. Пілотська, 90, неодруженого, жителя АДРЕСА_1 , судимого 10 лютого 2015 року Новоушицьким районним судом за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 1360 гривень, яке не виконав, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, і призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, повністю приєднавши покарання за вироком Новоушицького районного суду від 10 лютого 2015 року, ОСОБА_10 призначено остаточне покарання у виді двох років позбавлення волі та штрафу в сумі 1360 грн.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на два роки та покладено на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти її про зміну місця проживання, місця роботи.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України вирок Новоушицького районного суду від 10 лютого 2015 року, яким ОСОБА_10 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 1360 грн. штрафу, підлягає самостійному виконанню.
Запобіжний захід ОСОБА_10 не обирався.
Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково, стягнуто на його користь з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 солідарно 9750,73 грн. матеріальної та 1000 грн. моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.
Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Зазначеним вироком засуджено також ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України, новий вирок щодо яких не ухвалюється.

За вироком суду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з корисливих мотивів, домовившись між собою здійснити крадіжку чужого майна, 4 липня 2015 року близько 4 години на автомобілі ВАЗ-2121, держномер НОМЕР_1 , з причепом, держномер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 приїхали на АДРЕСА_2 , зайшли на територію біля складського приміщення, що належить ОСОБА_11 , звідки таємно викрали чавунну ванну вартістю 4354 грн. 61 коп., металевий стержень (лом) вартістю 197 грн. 65 коп., глушник трактора ЮМЗ вартістю 339 грн. 52 коп., чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 4891 грн. 78 коп.

5 липня 2015 року близько 3 години ОСОБА_14 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , за попередньою змовою між собою, тим самим автомобілем з причепом під керуванням ОСОБА_13 приїхали до території дорожньо-ремонтного пункту №2 філії «Дунаєвецька ДЕД» ДП «Хмельницький облавтодор», розташованої по вул. Подільській, 55 смт. Нова Ушиця, звідки таємно викрали металевий стіл для зварювальних робіт вартістю 2551 грн.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_14 , ОСОБА_9 і ОСОБА_15 близько 4 години цього ж дня поїхали на АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали металевий контейнер, призначений для збору сміття, вартістю 1620 грн., чим спричинили Госпрозрахунковому підприємству «Комунальник» матеріальної шкоди на зазначену суму, а з території біля складського приміщення, яке належить ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_2 , таємно викрали два металевих лонжерони до автомобіля ГАЗ - 53 вартістю 4859 грн. 95 коп., чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, просить вирок місцевого суду скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 6-ти місяців арешту. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного складання покарань за даним вироком та невідбутим покаранням за вироком Новоушицького районного суду від 10.02.2015 року, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 6 місяців арешту та штрафу в розмірі 1360 грн., який відповідно до ст. 72 КК України виконувати самостійно. В решті вирок суду залишити без змін.

Прокурор стверджує, що звільняючи ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, судом не в повній мірі враховано, що він вчинив чотири умисні злочини середньої тяжкості під час відбування покарання за попереднім вироком, при цьому у нього не знята і не погашена судимість за вчинений умисний злочин (не сплачений штраф), на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та продовжує злочинну діяльність.

Адвокат ОСОБА_12 в апеляційній скарзі, поданій в інтересах потерпілого ОСОБА_11 , просить вирок місцевого суду в частині призначення покарання та стягнення моральної шкоди змінити, призначити ОСОБА_10 покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі із застосуванням до нього вимог ст. ст. 75, 76 КК України. Стягнути солідарно з обвинувачених моральну шкоду в розмірі 4500 грн. Представник потерпілого стверджує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, в результаті чого безпідставно зменшено розмір моральної шкоди, який був заявлений потерпілим, а покарання, призначене ОСОБА_10 , є занадто м`яким.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинувачених, захисника ОСОБА_7 , які проти їх задоволення, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочинів за викладених у вироку обставин ґрунтуються на зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказах.

В судовому засіданні апеляційного суду знайшло підтвердження те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з корисливих мотивів, домовившись між собою здійснити крадіжку чужого майна, 4 липня 2015 року близько 4 години на автомобілі ВАЗ-2121, держномер НОМЕР_1 , з причепом, держномер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 приїхали на АДРЕСА_2 , зайшли на територію біля складського приміщення, що належить ОСОБА_11 , звідки таємно викрали чавунну ванну вартістю 4354 грн. 61 коп., металевий стержень (лом) вартістю 197 грн. 65 коп., глушник трактора ЮМЗ вартістю 339 грн. 52 коп., чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 4891 грн. 78 коп.

5 липня 2015 року близько 3 години ОСОБА_14 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , за попередньою змовою між собою, тим самим автомобілем з причепом під керуванням ОСОБА_13 приїхали до території дорожньо-ремонтного пункту №2 філії «Дунаєвецька ДЕД» ДП «Хмельницький облавтодор», розташованої по вул. Подільській, 55 смт. Нова Ушиця, звідки таємно викрали металевий стіл для зварювальних робіт вартістю 2551 грн.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_14 , ОСОБА_9 і ОСОБА_15 близько 4 години цього ж дня поїхали на АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали металевий контейнер, призначений для збору сміття, вартістю 1620 грн., чим спричинили Госпрозрахунковому підприємству «Комунальник» матеріальної шкоди на зазначену суму, а з території біля складського приміщення, яке належить ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_2 , таємно викрали два металевих лонжерони до автомобіля ГАЗ - 53 вартістю 4859 грн. 95 коп., чим спричинили потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.

Обвинувачений ОСОБА_15 повністю визнав себе винним у вчиненні
вище вказаних крадіжок чужого майна, цивільний позов ОСОБА_11 визнав частково в частині відшкодування вартості викраденого майна та
показав, що він деякий час проживав у ОСОБА_8 та запропонував
йому і ОСОБА_9 влаштуватись на роботу охоронниками. Оскільки у
них не було коштів на проїзні квитки, то вони домовились між собою
вчинити крадіжку чужого майна, виручені від його реалізації гроші використати для поїздки на роботу в іншу місцевість.
За вказаних обставин місцевий суд прийшов до правильного і обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України. Ця кваліфікація, як і фактичні обставини справи, ніким не оспорюються.

Згідно вимог ст. 65 КК України покарання призначається судом з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно врахував, що ОСОБА_10 повністю визнав свою вину та розкаявся у скоєному, однак не в повній мірі було враховано те, що ОСОБА_10 за місцем проживання характеризується негативно, раніше судимий, покарання за попереднім вироком не виконав, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, продовжив злочинну діяльність, вчинив рецидив злочинів (чотири епізоди злочинної діяльності).

Штраф, призначений ОСОБА_10 вироком Новоушицького районного суду від 10 лютого 2015 року, він досі не сплатив, тривалий час ухилявся від явки в апеляційний суд, що також характеризує його з негативної сторони.

За таких обставин колегія суддів вважає, що застосування до нього ст. 75 КК України є необґрунтованим, оскільки новий злочин він вчинив під час відбування покарання за попереднім вироком.

Йому слід призначити за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді арешту, задоволивши апеляційну скаргу прокурора.

Враховуючи, що ОСОБА_10 засуджується до покарання у виді ізоляції від суспільства, яке слід виконувати реально, з метою виконання процесуальних рішень, останньому слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Цивільні позови потерпілого ОСОБА_11 вирішено правильно, з врахуванням тих моральних страждань, які він переніс в результаті вчинення стосовно нього вище вказаних злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задоволити, а апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 задоволити частково.

Вирок Новоушицького районного суду від 13 січня 2016 року стосовно ОСОБА_10 в частині призначення покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 6 місяців арешту.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного складання покарань за даним вироком та невідбутим покаранням за вироком Новоушицького районного суду від 10.02.2015 року, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 6 місяців арешту та штрафу в розмірі 1360 грн., який відповідно до ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Обрати ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з 28.07.2016 року.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_10 на протязі трьох місяців з дня отримання його копії.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2 .