Єдиний унікальний номер 219/7207/16-к
Номер провадження 11-сс/775/306/2016

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бахмуті Донецької області справу за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Донецького гарнізону ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 липня 2016 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою у кримінальному провадженню, внесеному до ЄДРДР за № 0002109 від 11 липня 2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Котовська Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, військовослужбовця розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 сержанта, командира відділення, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України,

в с т а н о в и л а :

Старший слідчий СВ Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Донецької області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України.

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 липня 2016 року у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою відмовлено.

З пред`явленої підозри вбачається, що військовослужбовець ЗСУ ОСОБА_6 30 червня 2016 року, приблизно о 23 годині разом з ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами в селі Зайцеве Бахмутського району Донецької області застосовуючи фізичне насильство, відкрито захопили потерпілого ОСОБА_10 .

З метою подальшого утримання потерпілого, ОСОБА_6 разом з іншими особами перемістили ОСОБА_10 на територію «УКРАЕРОРУХ» у селі Зайцеве Бахмутського району Донецької області, за місцем дислокації військової частини ПП НОМЕР_1 , тобто помістили потерпілого в таке місце, яке він не мав змоги вільно залишити.

Продовжуючи свої протиправні дії направлені на викрадення та подальше утримання ОСОБА_10 , використовуючи психологічно подавлений стан потерпілого, викликаний застосуванням насильницьких дій та фізичною розправою, ОСОБА_6 та інши особи утримували потерпілого з 23 години 30 червня 2016 року та впродовж не менш 8 годин, проти його волі, із постійно зав`язаними за спиною руками, у виснажливих для людського організму умовах, заподіюючи таким чином фізичне страждання, позбавивши потерпілого права обирати за своєю волею місце знаходження, свободи пересування, та отримання медичної допомоги, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою. На обґрунтування своїх доводів зазначає, що слідчий суддя при встановленні наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення не міг встановлювати доведеність вини підозрюваного у скоєному злочині та правильності кваліфікації дій підозрюваного. Крім того, слідчий суддя не врахував вимоги ст.146 КК України, згідно якої ставлення винного до тяжких наслідків у вигляді смерті потерпілого, може бути як умисним так і необережним, а отже посилання на покази підозрюваного ОСОБА_6 про відсутність у нього умислу на заподіяння тяжких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 та як наслідок, необґрунтованість зазначення кваліфікуючого ознаку «що спричинило тяжкі наслідки», при повідомленні про підозру, є незаконними та необґрунтованими.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які просили ухвалу залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч .3 ст. 146 КК України, а саме у викраденні людини, за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням зброї, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, що спричинили тяжкі наслідки.

22 липня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішення вказаного питання у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість кримінального правопорушення та наслідки вчинення протиправних діянь.

Колегія суддів вважає помилковим висновок слідчого судді та таким, що суперечить зібраним доказам, які містяться в матеріалах кримінального провадження та долучені до клопотання слідчого, а саме: поясненнями підозрюваного ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом огляду місця події та протоколами пред`явлення особи для впізнання.

Отже, на думку колегії суддів, є слушними доводи апеляційної скарги прокурора щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст146 КК України.

Разом з цим, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , його ставлення до скоєного правопорушення, а також його поведінку після скоєного злочину, колегія суддів приходить до висновку про відсутність ризиків, які б вказували про необхідність застосування до нього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Визнання ОСОБА_6 своєї вини та дані ним пояснення з причин вчинення правопорушення, свідчать про відсутність у нього бажання перешкоджати кримінальному провадженню та незаконно впливати на свідків.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_6 після скоєння кримінального правопорушення переховувався від органу досудового розслідування чи суду або перешкоджав кримінальному провадженню, не доведено цих обставин прокурором і в судовому засіданні.

В той же час, як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має стійкі соціальні зв`язки: дружину, дітей, постійне місце реєстрації та житло, проходить службу в Збройних силах України, характеризується позитивно, користується повагою.

Виходячи із поведінки підозрюваного ОСОБА_6 після скоєння правопорушення, колегія суддів не вбачає ризиків, які б свідчили про наявність у нього бажання переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, враховуючи тяжкість злочину та передбачену за нього відповідальність, оцінивши в сукупності всі передбачені законом фактори, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого забов*язання, з покладанням обов*язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Виходячи із положень ст.180 КПК України та відсутність зазначення у заяві про поруку конкретного поручителя, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 не може бути переданий під особисту поруку.

Таким чином, оскаржувана ухвала слідчого судді, як постановлена із порушенням вимог кримінального процесуального законодавства підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Донецького гарнізону ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 липня 2016 року, якою відмовлено у застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою у кримінальному провадженні підозрюваному ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого забов*язання.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України забовязати підозрюваного ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора, а також покласти обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, із встановленою ним періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проходження служби та перебування;

Термін дії обов*язків, застосованих відносно ОСОБА_6 визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 19 вересня 2016 року.

Копію ухвали направити для здійснення контролю старшому слідчому СВ Бахмутського відділу поліції ГУНП України в Донецькій області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0002109.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді