справа № 482/201/16-к В И Р О К
Іменем України
24 березня 2016 року
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6
СУД, В С Т А Н О В И В і ВВАЖАЄ ДОВЕДЕННИМ, ЩО :
Раніше судимий за вчинення злочину ОСОБА_3 на шлях виправлення не встав і період відбування призначеного вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17.08.2015 року покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, в межах непогашеної і не знятої судимості, вчинив повторний корисливий злочин, що пов`язаний з викраденням чужого майна при наступних обставинах:
Так, 07 грудня 2015 року, близько 09 години, раніше судимий ОСОБА_3 , проходив повз домоволодіння ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_2 .
Достовірно знаючи, що у вказаному домоволодінні ніхто не проживає, у ОСОБА_3 , у зв`язку з цим, виник умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна із цього домоволодіння.
Реалізуючи виниклий у нього корисливий умисел, що був направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , впевнившись в тому, що його дії будуть таємними, діючи умисно та протиправно, незаконно проник на територію домоволодіння ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_2 .
Знаходячись на території цього домоволодіння, ОСОБА_3 підійшов до житлового будинку, розбив в ньому віконне скло і, через виниклий отвір, проник в середину цього будинку, звідки викрав ємкість з моторною оливою марки «Nissan 10 W40», об`ємом 5 літрів, вартістю 800 гривень, 20 пакетів для будівельного сміття, об`ємом 220 літрів кожний, загальною вартістю 196 гривень, 10 пакетів для сміття об`ємом 120 літрів кожний загальною, вартістю 21 гривня, насадку для змішувача будівельних сумішей, вартістю 84 гривні, три електричні подовжувачі довжиною 5 метрів кожний, загальною вартістю 390 гривень.
Заволодівши та утримуючі при собі викрадене майно, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, а згодом розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, внаслідок чого, заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1491 гривню.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний злочин, що передбачений ст.185ч.3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
В процесі досудового розслідування даної справи кримінального провадження, завдана обвинуваченим матеріальна шкода потерпілому була добровільно частково відшкодована на суму 1101 гривні, шляхом повернення потерпілому викраденого майна. .
Цивільний позов по справі потерпілим не заявлявся, процесуальні витрати по справі відсутні.
Доказами на підтвердження встановлених в суді вищезазначених обставин, являються: покази допитаного в суді обвинуваченого, який повністю визнав свою провину в інкримінованому йому в провину злочині, покази допитаного в суді потерпілого, а також доказами по справі являються досліджені в суді документи кримінального провадження.
Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою вину у скоєні інкримінованого йому в провину злочині, що передбачений ч.3 ст.185 КК України.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 розповів про обставини вчинення ним цього викрадення майна із житлового будинку ОСОБА_6 , по АДРЕСА_2 , пояснивши, що він в той час, коли вчинив крадіжку пиячив, проживав окремо від дружини у вагончику. Проходячи повз цей будинок, в якому ніхто не проживав, він вирішив проникнути туди спочатку щоб погрітися. Зазначив, що зняв вікно і проник в середину будинку, де виявив там олію, подовжувачі та інші речі, в зв`язку з чим, викрав з будинку каністру з моторною олією, 20 пакетів для сміття більшого об`єму, 10 пакетів для сміття меншого об`єму, насадку для змішувача будівельних сумішей і три електричні подовжувачі, які переніс до вагончика у якому проживав. Заявив, що подовжувачі спалив, щоб мідний провід здати на металобрухт, але крадіжку виявили працівники міліції, які приїхали до нього і всі речі він видав міліції, які повернули їх потерпілому. Заявив, що в скоєному щиро кається, вибачився перед потерпілим та просить суд не карати його суворо.
З показів допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що в АДРЕСА_2 у нього на правах власності зареєстрований будинок, в якому він тимчасово не проживає, так як працює і проживає в м. Миколаєві, але в цьому будинку у нього зберігається його майно. Пояснив, що за цим будинком придивляються сусіди, від яких він і дізнався, що бачили обвинуваченого, який виходив з його будинку з пакетом речей. Після цього він дізнався, що міліції затримала особу, яка вчинила викрадення, в зв`язку з чим він написав заяву про крадіжку речей. В судовому засіданні підтвердив той факт. що вікно в будинку було пошкоджене, через яке було вчинено проникнення в будинок, а також підтвердив, що викрадені речі, крім трьох подовжувачів (мережених фільтрів), що були спалені обвинуваченим, йому повернули працівники міліції. Цивільний позов по справі не заявляв, погоджується з думкою прокурора щодо запропонованої міри покарання обвинуваченому.
Вислухавши покази обвинуваченого, потерпілого, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що крім визнання обвинуваченим своєї провини у скоєні цього злочину, що передбачений ч.3 ст.185 КК України та показів потерпілого з цього приводу, вина обвинуваченого повністю доведена в судовому засіданні дослідженими фактичними даними.
Так, з досліджених в судовому засіданні документів, а саме: з протоколу прийняття заяви потерпілого про злочин, витягу з ЄРДР, з протоколу проведеного огляду місця пригоди від 07.12.2015 року, фото таблиці до нього, з письмової заяви обвинуваченого про видачу ним викраденого майна, з протоколу огляду цього майна від 07.12.2015 року, з довідок про вартість викраденого майна, вбачається, що із житлового будинку потерпілого ОСОБА_6 , що розташований по АДРЕСА_2 , 07 грудня 2015 року, шляхом проникнення в середину будинку, було викрадено майно потерпілого на загальну суму 1491 гривень, яке після видачі цього майна обвинуваченим ОСОБА_3 працівникам міліції і проведеного огляду, було повернуто у власність потерпілого під збережну розписку.
В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини та визнанням сторонами кримінального провадження всіх фактичних обставин справи щодо суті пред`явленого обвинувачення, за згодою обвинуваченого, проти чого не заперечував прокурор, захисник і потерпілий, суд з`ясувавши, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів у добровільності та істинності позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм наслідки цих дій, а саме, що в даному випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці визнані ними фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно пред`явленого обвинувачення, а саме щодо проведення допиту свідків обвинувачення, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
За таких вищевикладених обставин, дослідивши в судовому засіданні покази обвинуваченого, потерпілого, дослідивши документи кримінального провадження, в тому числі документи, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому в провину злочині повністю доведена дослідженими доказами, в тому числі його признательними показами, які відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, являються належними і допустимими доказами, які суд кладе в основу обвинувального вироку.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за ст.185ч.3 КК України.
Відповідно до ст.ст.94, 337 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку, що така кваліфікація дій обвинуваченого являється правильною, а тому, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст.185ч.3 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку), поєднане з проникненням у житло.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він являється працездатним громадянином України, який не має постійної роботи і на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, розлучений, дітей та інших утриманців не має, за місцем проживання характеризується негативно, раніше судимий за скоєння злочину, передбаченого ст.129ч.1 КК України і, незадовго після засудження, в період відбування призначеного вироком суду покарання у виді обмеження волі з випробуванням, знову, вчинив корисливий злочин, що судом враховується як обставина, що характеризує особу обвинуваченого.
Викрадене майно було виявлено і повернуте у власність потерпілої особи. Цивільний позов потерпілим по даній справі не заявлявся.
Тому, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, як ступінь тяжкості та характер скоєного обвинуваченим злочину, так враховує і обставини, що характеризують його особу, в тому числі його матеріальний, сімейний стан, задовільний стан здоров`я, а також всі інші обставини цієї справи, в тому числі і ті, що як обтяжують, так і пом`якшують йому покарання.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що скоєний обвинуваченим злочин відноситься до категорії тяжкого і вчинений ним повторно, що являється обставиною, яка зазначена саме, як обставина, що обтяжує йому покарання рецидив злочинів.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує повне визнання ним своєї провини, каяття у скоєному.
Разом з цим, наявність цих декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, з урахуванням як характеру та ступеня суспільної небезпечності і тяжкості скоєного ним діяння, та з урахуванням його особи, не дають суду підстав, при призначені йому покарання, застосувати ст.69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті обвинувачення, так як наявність сукупності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, з урахуванням його особи, не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.
Суд зазначає, що повинна бути не лише сукупність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а й щоб ці обставини ще й істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, чого суд не вбачає в діянні обвинуваченого.
Злочин обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний, тяжкий, пов`язаний з проникненням в житло, раніше він судимий, вчинив цей повторний злочин, незадовго після засудження, що свідчить як про підвищену суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, так і суспільну небезпечність його особи, який після засудження в період відбування призначеного покарання з випробуванням, не зробив для себе належних висновків та не став на шлях виправлення, а навпаки знову вчинив умисний, корисливий, тяжкий злочин, що являється обставиною, що обтяжує йому покарання.
Інших додаткових фактичних обставин, які б значно пом`якшували покарання обвинуваченому сторони кримінального провадження в судовому засіданні не навели і судом таких обставин, при дослідженні доказів, не встановлено.
За такого, із врахуванням як характеру, обставин та ступеню тяжкості скоєного злочину, так і з урахуванням особи обвинуваченого, всіх тих обставин, що як обтяжують, так і пом`якшують йому покарання, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.65-68 КК України, обвинуваченому має бути призначене для відбування покарання у виді позбавлення волі, яке передбачено санкцією ч.3 ст.185 КК України, в межах мінімальної межі цієї санкції статті обвинувачення, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу, яке на думку суду, буде тим необхідним і достатнім заходом для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Враховуючи попереднє засудження обвинуваченого ОСОБА_3 вироком Новоодеського районного суду від 17.08.2015 року до обмеження волі з випробуванням з визначеним йому іспитового строку, суд, із врахуванням цих обставин, на підставі ст.ст.71-72 КК України, приходить до висновку, що остаточне покарання обвинуваченому слід призначити за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Новоодеського районного суду від 17.08.2015 року, перевівши менш суровий вид покарання у виді обмеження волі у більш суровий вид позбавлення волі із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі та із зарахуванням обвинуваченому в строк покарання строку попереднього ув`язнення і часу його перебування під вартою в СІЗО м. Миколаєва.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся, процесуальні витрати по справі відсутні, речові докази по справі в суді не досліджувались.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні, у скоєні злочину, що передбачений ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підстав ст.ст.71,72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17.08.2015 року у виді обмеження волі на строк один рік, перевівши обмеження волі у позбавлення волі із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі і остаточно до відбування призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки 5 місяців, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши йому в строк відбування покарання, весь час перебування під вартою, починаючи з 05.02.2016 року і по день набрання даним вироком суду законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набранням даним вироком законної сили, обвинуваченого ОСОБА_3 слід тримати під вартою в СІЗО м. Миколаєва.
До набрання вироком законної сили обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не може бути переведений у місце позбавлення волі в іншу місцевість.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , який був обраний йому на досудовому розслідуванні ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду від 05.02.2016 року у виді тримання під ватою в СІЗО м. Миколаєва, до набрання вироком законної сили, - залишити без зміни.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а обвинуваченим в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні копія вироку направляється поштовим відправленням.

Головуючий: