Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5035/16-к
Провадження № 1-КП/758/349/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2016 Подільський районний суд м.Києва в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві кримінальне провадження №0011512 відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, не одруженого, освіта середня, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 04.09.2012 року Шевченківським районним судом м.Києва за ч.2 ст.190 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі, у скоєнні злочину, передбаченого ст.190 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
У невстановлений слідством час ОСОБА_5 15 вересня 2015 року, перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в Інтернет мережі познайомився з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
18 вересня 2015 року приблизно о 23-00 год., ОСОБА_5 перебуваючи у парку імені Т.Г. Шевченка, який знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Володимирська, зустрівся з ОСОБА_4 , під час бесіди з якою дізнався про перебування її автомобіля «Ноndа СR-V» на штрафному майданчику. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 що працює у правоохоронних органах та може допомогти їй забрати вказаний автомобіль з штрафного майданчику, при цьому наміру його забирати не мав.
Так реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та увійшовши в довіру ОСОБА_4 . 19 вересня 2015 року ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, разом з ОСОБА_4 поїхав у місто Березань, Київської області з метою огляду автомобіля на штрафному майданчику та, повертаючись до міста Києва, по дорозі повідомив їй завідомо неправдиву інформацію, що для повернення їй автомобіля необхідні грошові кошти. В цей же день, перебуваючи за адресою: місто Київ, вул.Котовського, 33 ОСОБА_4 будучи введеною в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_5 погодилась дати йому грошові кошти та передала 200 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 19 вересня 2015 року становило 4 319, 62 грн.
ОСОБА_5 20 вересня 2015 року продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на заволодіння чужим майном, зустрівся з ОСОБА_4 на площі Т.Г. Шевченка в м. Києві де повідомив їй неправдиву інформацію, що для транспортування її автомобіля «Ноndа СR-V» до міста Києва необхідні грошові кошти у сумі 4400 гривень.
ОСОБА_4 будучи введеною в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_5 погодилась дати йому грошові кошти та передала йому 4400 гривень. Продовжуючи свої злочинні дії направленні на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_5 ввійшовши у довіру до ОСОБА_4 , 21 вересня 2015 року повідомив останній про необхідність надати йому грошові кошти у сумі 2000 гривень. Так як у ОСОБА_4 вказаної суми грошових коштів з собою не було вони приїхали за адресою: АДРЕСА_2 , де остання до ломбарду «Скарбниця» заклала свої золоті вироби та передала ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 2000 гривень.
Продовжуючи свої злочинні дії направленні на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_5 22 вересня 2015 року зловживаючи довірою ОСОБА_4 повідомив їй неправдиву інформацію, що її автомобіль «Ноndа СR-V» вже знаходиться у місті Києві.
В подальшому 24 вересня 2015 року продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 направленні на заволодіння чужим майном, перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , повідомив останній про необхідність надати йому грошові кошти у сумі 7000 гривень. ОСОБА_4 будучи введеною в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_5 повідомила про відсутність такої суми грошових коштів та передала йому лише 3000 гривень.
ОСОБА_5 своїх зобов`язань перед ОСОБА_4 не виконав та таким чином повторно, шляхом обману, заволодів грошовими коштами на загальну суму 13 719, 62 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 , скоїв заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
17 грудня 2015 р. між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди потерпіла та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст.190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
У відповідності до ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 190 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 17 грудня 2015 року про примирення між потерпілою та підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у виді штрафу 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СуддяОСОБА_1