Справа № 1-7/10
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про зняття арешту з майна, який накладений під час досудового слідства на все майно, що є його особистою власністю, а саме на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 та належить йому на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 12.11.2004 року № НОМЕР_1 .

Прокурор не заперечив проти задоволення наданої заяви.

Суд, дослідивши матеріали кримінальної справи № 1-7/10, приходить до наступних висновків.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу вирішує питання пов`язані з виконанням вироку.

Вимогами ч.2 ст.539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Постановою старшого слідчого в ОВС СВ «ОЗ» СВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 03.01.2005 року порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Санкція статті 307 КК України передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

05.03.2005 року слідчим в ОВС СВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_6 винесена постанова про накладення арешту на майно, де зазначено накласти арешт на вклади, цінності та інше майно ОСОБА_4 , де б таке не перебувало.

Протоколом про накладення арешту на майно від 31.03.2005 року, накладено арешт на мобільний телефон Самсунг S500, картку мобільного оператора «Джинс» та на 1/3 квартири АДРЕСА_1 та належить йому на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 12.11.2004 року № НОМЕР_1 .

Вироком Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27.12.2010 року ОСОБА_4 визнано винним та призначено покарання за ч.2 ст.307, ст.69, ст. 75 у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців без конфіскації всього майна, що є його особистою власністю з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до розпорядження, що мається при матеріалах кримінальної справи, вирок набрав законної сили 11.01.2011 року.

Враховуючи, що на даний час вирок суду виконаний та відпали підстави в подальшому перебуванні нерухомого майна ОСОБА_4 під арештом, суд вважає, що подана заява про зняття арешту підлягає задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 174, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

заяву задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою слідчого в ОВС СВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 05.03.2005 року на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 12.11.2004 року № НОМЕР_1 .

Копію ухвали вручити ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області, через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 7 днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_1