справа № 208/7065/15-к
№ провадження 1-кс/208/1444/15
УХВАЛА
Іменем України

09 листопада 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області
у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , представника ТОВ «Сепса ОІЛ Україна»- ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Заводського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , - про арешт тимчасово вилученого майна,
Ці дії кваліфіковані органом досудового слідства за ознаками злочинів передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 1 ст. 272 КК України. Арешт слідчий просить накласти на грошові кошти отримані в результаті реалізації пального через автомобільні заправні станції. Таким чином є всі підстави вважати, що вказані грошові кошти отримані незаконно за реалізацію неякісного пального, а тому є необхідність у забезпеченні схоронності вказаного майна, шляхом накладення арешту та передачею в подальшому на відповідне зберігання.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого.
В судовому засіданні адвокат, представник товариства проти задоволення клопотання заперечували.
Суд, вивчив матеріали клопотання, вислухав сторони, вважає його таким що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Також в матеріалах провадження, наданих суду, відсутні відомості про визнання цивільним позивачем будь-якої особи, яка б заявила цивільний позов.
Підозру у вчиненні зазначеного правопорушення нікому не оголошено. Відповідно до наданих матеріалів провадження фактичною підставою арешту майна є сукупність фактичних даних, що вказують на завдання злочином матеріальної шкоди, заявлення цивільного позову по її відшкодування або можливість заявлення такого позову та накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду. Необхідність арешту майна зумовлюється обгрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.
Суд вважає, що слідчим у своєму клопотанні не обгрунтована достатність доказів, що вказують на вчинення посадовими особами кримінального правопорушення, можливий розмір шкоди, завданої злочинами та цивільного позову, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Суд вважає, що органом досудового розслідування не доведена необхідність накладення арешту на майно саме ТОВ «Сепса Оіл Україна», підстав для задоволення клопотання суд не знаходить.
Суд вивчивши клопотання та матеріали клопотання про арешт майна, керуючись 170-174 КПК України,-
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1