Дата документу 25.11.2016
Справа № 501/5325/15-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Будапешт Республіки Угорщина, громадянина України, який має вищу освіту, працюючого спеціалістом ТОВ «Глас треш Одеса», одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, який мешкає проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за звинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 та ч.3 ст. 358, ч.2 ст.28 та ч.4 ст. 358, ст. 356 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Ічня Чернігівської області, громадянки України, яка має середньо-спеціальну освіту, працюючої медсестрою у Біляївській міської центральній лікарні, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за звинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 27 та ч.3 ст. 358, ч.2 ст.28 та ч.4 ст. 358, ст.356 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Спадкоємцем 1/2 частини спадкового майна є син померлого ОСОБА_6 , спадкоємцями іншої половини майна є дружина померлого ОСОБА_10 та його донька ОСОБА_11 .
Після смерті спадкоємця ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які є, відповідно, братом та матір`ю дружини померлого, вступили між собою у злочинну змову, направлену на вчинення самовільних, всупереч установленому законом порядку, дій, правомірність яких оспорюється ОСОБА_6 , зокрема на зняття з обліку для подальшої реалізації транспортних засобів, а саме автобусів «Богдан» та «БАЗ», які належали, ОСОБА_9 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та входили до спадкової маси, спадкоємцем частини якої є потерпілий ОСОБА_6 .
У невстановленому місці, приблизно у червні 2011 року, з метою реалізації злочинного наміру ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою, діючи умисно, надали невстановленій особі анкетні данні ОСОБА_8 та померлого ОСОБА_9 , а також реєстраційні дані автобусу «Богдан» з метою складання та виготовлення завідомо підробленої довіреності, якою нібито померлий уповноважує ОСОБА_8 бути представником у відповідних державних органах України та будь-яких установах з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією та відчуженням вищевказаного транспортного засобу.
У липні 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 від невстановленої особи, у невстановленому місці та при невстановлених обставинах отримали підроблену довіреність ВРК №943327 від 12 липня 2011 року, зареєстровану у реєстрі за №517 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , відомості в якій не відповідають дійсності, а саме, що нібито померлий надав право ОСОБА_8 бути представником у відповідних державних органах України та будь-яких установах з усіх без винятку питань, пов`язаних з відчуженням вказаного автобусу «Богдан».
28 липня 2011 року, об 11.00 годині, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , умисно, з корисливих мотивів, з метою реалізації злочинного умислу, звернулася до реєстраційно-екзаменаційного відділення №3 УДАІ ГУМВС України в Одеській області (РЕВ-3), розташованого за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул.Хантадзе, 19, із заявою про зняття з обліку для подальшої реалізації автобусу «Богдан» та надала співробітнику РЕВ-3 підроблену довіреність ВРК №943327 від 12 липня 2011 року, яку їй дав ОСОБА_4 , на підставі чого цей транспортний засіб було знято з обліку.
З метою продовження реалізації злочинного наміру щодо вчинення самовільних, всупереч установленому законом порядку, дій, правомірність яких оспорюється ОСОБА_6 приблизно у серпні 2011 року у невстановленому місці, повторно, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою, діючи умисно, надали невстановленій особі анкетні данні ОСОБА_8 та померлого ОСОБА_9 , а також реєстраційні данні автобусу «БАЗ» з метою складання та виготовлення завідомо підробленої довіреності, від імені померлого ОСОБА_9 , якою нібито остання особа уповноважувала ОСОБА_8 бути представником у відповідних державних органах України та будь-яких установах з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією та відчуженням вищевказаного транспортного засобу.
Приблизно у вересні 2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 від невстановленої особи у невстановленому місці та при невстановлених обставинах, отримали підроблену довіреність ВРМ №852661 від 05 вересня 2011 року, зареєстровану в реєстрі за №1692 приватним нотаріусом Острогського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_13 , відомості в якій не відповідають дійсності, а саме, що нібито померлий надав право ОСОБА_8 бути представником у відповідних державних органах України та будь-яких установах з усіх без винятку питань, пов`язаних з відчуженням вказаного автобусу «БАЗ».
29 жовтня 2011 року ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , із корисливих мотивів, з метою реалізації злочинного умислу, надала приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_14 підроблену довіреність ВРМ №852661 від 05 вересня 2011 року, яку їй дав ОСОБА_4 , та отримала від неї довіреність ВВК №514840 від 29 жовтня 2011 року, зареєстровану в реєстрі за № 2013, згідно якої ОСОБА_8 , діючи нібито від імені померлого ОСОБА_9 , надала право ОСОБА_4 бути його представником у відповідних державних органах України та будь-яких установах з усіх без винятку питань, пов`язаних з відчуженням автобусу «БАЗ».
28 січня 2012 року, приблизно, об 11.00 годині, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів, з метою реалізації злочинного умислу, звернувся до реєстраційно-екзаменаційного відділення №3 УДАІ ГУМВС України в Одеській області (РЕВ-3), розташованого за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вул.Хантадзе, 19, із заявою про зняття з обліку для подальшої реалізації вищезазначеного автобусу «БАЗ» та надав підроблену довіреність ВВК №514840 від 29 жовтня 2011 року, яка була видана по підробленій довіреності ВРМ №852661 від 05 вересня 2011 року, на підставі чого цей транспортний засіб було знято з обліку.
Вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 04 серпня 2014 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.5 ст.27 та ч.1 ст. 358, ч.5 ст.27 та ч.3 ст. 358, ч.2 ст.28 та ч.4 ст. 358 КК України, з призначенням покарання 2 роки позбавлення волі із застосуванням випробування строком 2 роки; ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.28 та ч.4 ст. 358 КК України, з призначенням покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04 листопада 2014 року вказаний вирок Іллічівського міського суду Одеської області змінено в частині розв`язання цивільного позову.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 жовтня 2015 року вказані ухвала апеляційного суду Одеської області та вирок Іллічівського міського суду Одеської області скасовано з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 не визнала себе винною у пред`явленому їй обвинуваченні та показала суду, що ОСОБА_4 є її сином, ОСОБА_17 є її донькою, яка перебувала у шлюбі з ОСОБА_9 10 травня 2011 року зять загинув. ОСОБА_18 у 2010 році викупив у ОСОБА_9 два автобуса, а той видав дві довіреності на неї, як пояснив ОСОБА_18 , це зроблено для можливості подалі розпорядитися цимя транспортними засобами. Автобуси були придбані за кошти ОСОБА_18 . Після смерті ОСОБА_9 автобуси були переоформлені, для чого ОСОБА_18 возив її до нотаріуса та МРЕО. Те, що довіреність на її ім`я від ОСОБА_9 після його смерті втратила силу її не турбувало, так як вона була формальним власником автобусів. Довіреність, яку отримала у нотаріуса ОСОБА_14 , вона не читала, їй не роз`яснювалося, що вона повинна повідомити ОСОБА_9 про передовіру повноважень. Те, що довіреності нібито виготовлялися через Інтернет є вигадкою.
Дослідивши докази у справі, суд вважає, що винуватість обвинувачених у пред`явленому їм обвинуваченні підтверджується дослідженими судом доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що він є сином ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько був у шлюбі зі ОСОБА_19 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_20 ), яка є сестрою обвинуваченого ОСОБА_4 та донькою обвинуваченої ОСОБА_8 . Після смерті батька у якості спадкового майна залишилося два автобуса. Він звернувся до МРЕВ, щоб з`ясувати їх долю, та дізнався, що автобуси після смерті батька були зняті з обліку.
Свідок ОСОБА_21 , спеціаліст реєстраційно-екзаменаційного відділення №3 УДАІ ГУМВС України в Одеській області, показав суду, що 28 січня 2012 року він оформлював зняття з обліку автобуса марки «БАЗ», який належав ОСОБА_9 , на підставі довіреності, яку надав ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_22 показав суду, що в лютому 2012 року він придбав за 12,5 тис. доларів США у ОСОБА_4 автобус «БАЗ». Знає, що автобуси належали ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні, користуючись правом, передбаченим ст. 63 Конституції України відмовилася надавати показання.
Свідок ОСОБА_14 показала суду, що працює приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, оформлювала за замовленням ОСОБА_8 довіреність від імені ОСОБА_9 , якого та представляла, про передачу представництва ОСОБА_4 . При цьому вона пояснювала ОСОБА_8 , що та діє від імені ОСОБА_9 та повинна повідомити його про передовіру повноважень ОСОБА_4 . Про те, що ОСОБА_9 помер, ОСОБА_8 їй нічого не казала.
Свідок ОСОБА_23 показав суду, що після смерті його брата ОСОБА_9 залишилося спадкове майно у вигляді, в тому числі, двох автобусів. Після смерті брата автобуси були зняті з реєстрації по підробленим довіреностям.
Свідок ОСОБА_12 , нотаріус Київського міського нотаріального округу, допитаний в режимі відеоконференції, показав суду, що 12 липня 2011 року здійснив нотаріальну дію щодо оформлення довіреності ВРК №943327 від ОСОБА_9 , зареєстровану у реєстрі за № 517. Особу, яка представилася ОСОБА_9 , була встановлена за пред`явленим паспортом громадянина України та була схожа на фотокартку власника паспорту.
Свідок ОСОБА_13 , колишній нотаріус Острогського нотаріального округу Рівненської області, допитаний в режимі відеоконференції, показав суду, що 05 вересня 2011 року здійснив нотаріальну дію щодо оформлення довіреності ВРМ №852661, зареєстрованої в реєстрі за №1692. Особу, яка представилася ОСОБА_9 , була встановлена за пред`явленим паспортом громадянина України та була схожа на фотокартку власника паспорту.
Винуватість обвинувачених підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
заявою до міліції потерпілого та його адвоката про вчинені злочини, з якої вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 , повідомляв про злочинні дії, що стосуються спадкового майна у вигляді автобусів «БАЗ» та «Богдан», частини якої він є спадкоємцем (т.1, а.с.192);
свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 , згідно якого він помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2, а.с.3),
свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «Богдан» на ім`я ОСОБА_9 (т.1, а.с.224),
довіреністю від 12 липня 2011 року, згідно якої нібито ОСОБА_9 надав право ОСОБА_8 бути його представником у відповідних державних органах України та будь-яких установах з усіх без винятку питань, пов`язаних з відчуженням транспортного засобу марки «Богдан» (т.1, а.с.243),
довіреністю від 05 вересня 2011 року, згідно якої нібито ОСОБА_9 надав право ОСОБА_8 бути його представником у відповідних державних органах України та будь-яких установах з усіх без винятку питань, пов`язаних з відчуженням автобусу «БАЗ» (т.1, а.с.200),
довіреністю від 29 жовтня 2011 року, згідно якої ОСОБА_8 передовірила ОСОБА_4 надане їй нібито ОСОБА_9 право бути його представником у відповідних державних органах України та будь-яких установах з усіх без винятку питань, пов`язаних з відчуженням транспортного засобу марки «БАЗ». ОСОБА_8 роз`яснено, що вона зобов`язана повідомити особу яку вона представляє щодо передовіри повноважень (т.1, а.с.237),
заявою ОСОБА_4 про зняття з обліку для реалізації автобусу «БАЗ», який належав ОСОБА_9 (т.1, а.с.236),
заявою ОСОБА_8 про зняття з обліку для реалізації автобусу «Богдан», який належав ОСОБА_9 (т.1, а.с.232),
висновком авто-товарознавчої експертизи від 04 липня 2013 року № 508, згідно якої середньоринкова вартість автобусу «БАЗ» складає 155960,90 грн. (т.1, а.с,217-220),
висновком авто-товарознавчої експертизи від 04 липня 2013 року № 509, згідно якої середньоринкова вартість автобусу «Богдан» складає 216890,91 (т.2, а.с.36-41),
квитанціями про оплату послуг РЕВ (т.1, а.с.223,226,235);
довідкою-рахунком про продаж автобусу «Богдан» (т.1, а.с.227),
заявою ОСОБА_10 про реєстрацію придбаного нею автобусу «Богдан» (т.1, а.с.228),
довідкою РЕВ №3 УДАІ ГУМВС України в Одеській області від 11 травня 2013 року, згідно якої автобус «БАЗ» зареєстрований за ОСОБА_22 , а автобус « ОСОБА_24 » - за ОСОБА_10 (т.1, а.с.196),
свідоцтвом про народження потерпілого ОСОБА_6 , згідно якого його батьком був ОСОБА_9 (т.2, а.с.8),
заявою потерпілого ОСОБА_6 до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 (т.2, а.с.2),
заявою ОСОБА_25 до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_9 , на користь ОСОБА_6 (т.2, а.с.11),
свідоцтвом про одруження ОСОБА_9 та ОСОБА_26 (т.2, а.с.18),
свідоцтвом про народження ОСОБА_27 , згідно якого її батьком був ОСОБА_9 (т.2, а.с.16).
листом Іллічівського міського відділу ГУ ДМС України в Одеській області від 12 липня 2013 року, згідно якого паспорт ОСОБА_9 був ними отримано 13 травня 2011 року (т.1.а.с.206,214);
актом Іллічівського міського відділу ГУ ДМС України в Одеській області, згідно якого паспорт ОСОБА_9 знищено 31 травня 2011 року (т.1.а.с.209).
Судом приймається до уваги, що під час першого розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_4 надавав показання в судовому засіданні, що довіреність від імені померлого на і`мя його матері була виготовлена по його ініціативі через невідому особу, яку він знайшов через мережу Інтернет. Цю довіреність він отримав у липні 2011 року та розумів, що вони підроблені. У цьому судовому процесі обвинувачений ОСОБА_4 відмовився пояснити чому раніше надавав такі показання.
При цьому судом враховується, що твердження обвинуваченого ОСОБА_4 , що вказані довіреності від імені нібито ОСОБА_9 були виготовлені у нотаріальному порядку ще у 2010 році, спростовується тим, що дати на довіреностях та у відповідному реєстрі щодо нотаріальних дій виставляються у автоматичному порядку, що виключає помилки нотаріуса, а паспорт померлого було знищено, до виготовлення довіреностей.
З цих підстав суд критично оцінює показання надані обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у цьому судовому процесі, а їх позицію вважає обраною з метою ухилення від відповідальності.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у співучасті у вигляді пособництва у підроблені офіційного документу, який посвідчується приватним нотаріусом, і який надає права або звільняє від обов`язків з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою, вчинені за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.5 ст.27 та ч.3 ст. 358 КК України.
Крім того, своїми умисними діями, які виразились у співучасті у вигляді пособництва у підроблені офіційного документу, який посвідчується приватним нотаріусом, і який надає права або звільняє від обов`язків з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою, вчинені повторно та за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.5 ст.27 та ч.3 ст. 358 КК України.
Крім того, своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.28 та ч.4 ст. 358 КК України.
Крім того, своїми умисними діями, які виразилися у самоправстві, тобто самовільному, всупереч установленому законом порядку, вчинені будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 356 КК України.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у співучасті у вигляді пособництва у підроблені офіційного документу, який посвідчується приватним нотаріусом, і який надає права або звільняє від обов`язків з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою, вчинені за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 вчинила злочин, передбачений ч.5 ст.27 та ч.3 ст. 358 КК України.
Крім того, своїми умисними діями, які виразились у співучасті у вигляді пособництва у підроблені офіційного документу, який посвідчується приватним нотаріусом, і який надає права або звільняє від обов`язків з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою, вчинені повторно та за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 вчинила злочин, передбачений ч.5 ст.27, ч.3 ст. 358 КК України.
Крім того, своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.28 та ч.4 ст. 358 КК України.
Крім того, своїми умисними діями, які виразилися у самоправстві, тобто самовільному, всупереч установленому законом порядку, вчинені будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, ОСОБА_8 вчинила злочин, передбачений ст. 356 КК України.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд встановив, що він раніше не судимий, працює, позитивно характеризується, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра (т.2, а.с.51-53,57).
Дослідивши дані про особу обвинуваченої ОСОБА_8 , суд встановив, що вона раніше не судима, працює, позитивно характеризується, не знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра (т.2, а.с.50,54-56).
Обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинувачених, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченим покарання, необхідного та достатнього для їх виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винуватих, характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні злочинів та вважає, що їм має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.
Згідно ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 356 минуло два роки, вони підлягають звільненню від покарання в цієї частині на підставі п.1 ч.1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.
Крім того, враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст. 358 КК України минуло три роки, вони також підлягають звільненню від покарання в цієї частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.
Характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинувачених, їх перша судимість дають суду підстави вважати, що їх виправлення та перевиховання можливі без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим відповідно до ст.75 КК України вони підлягає звільненню від відбування основного покарання з випробуванням, а також на них слід покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із цивільним позовом до обвинувачених, стверджуючи, що злочинами йому заподіяна майнова та моральна шкода (т.1, а.с.78-79, т.2, а.с.238-240).
Обвинувачені не визнали заявлений до них потерпілим цивільний позов.
Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичні або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно зі ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Викладеними вище доказами підтверджується розмір цивільного позову в частині відшкодовування майнової шкоди і підстави для його задоволення.
Суд вважає, що неправомірними діями обвинувачених потерпілому також було заподіяно моральної шкоди, яка виразилася в його моральних стражданнях, погіршенні його психічного й фізичного здоров`я та в істотній зміні його нормальних життєвих зв`язків.
Суд вважає, що з урахуванням глибини й тривалості моральних страждань потерпілого на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди із обвинувачених слід стягнути в солідарному порядку 5000,00 грн.
При таких обставинах з обвинувачених слід стягнути на користь потерпілого в рахунок відшкодовування процесуальних витрат по 1540,00 грн., з кожного.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 та ч.3 ст. 358, ч.2 ст.28 та ч.4 ст. 358, ст. 356 КК України.
Визнати ОСОБА_8 винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 та ч.3 ст. 358, ч.2 ст.28 та ч.4 ст. 358, ст. 356 КК України.
Призначити покарання ОСОБА_4 :
-за ст.356 КК України 2 місяця арешту,
-за ч.5 ст.27 та ч.3 ст.358 КК України 2 роки позбавлення волі.
-за ч.2 ст.28 та ч.4 ст. 358 КК України - 3 місяця арешту.
Звільнити ОСОБА_4 від покарання призначеного за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.28 та ч.4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.
Звільнити ОСОБА_4 від покарання призначеного за вчинення злочину, передбаченого ст. 356 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.
Призначити покарання ОСОБА_8 :
-за ст.356 КК України 2 місяця арешту,
-за ч.5 ст.27 та ч.3 ст.358 КК України 2 роки позбавлення волі.
-за ч.2 ст.28 та ч.4 ст. 358 КК України - 3 місяця арешту.
Звільнити ОСОБА_8 від покарання призначеного за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.28 та ч.4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.
Звільнити ОСОБА_8 від покарання призначеного за вчинення злочину, передбаченого ст. 356 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.
Відповідно до чч.1,3 ст.75, пп.1,2 ч. 1 ст.76 КК України звільнити обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_8 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо вони протягом 1 року шість місяців іспитового строку не вчинять нового злочину та виконають покладені на них судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити незмінним до набрання вироком законної сили.
Стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в рахунок відшкодовування процесуальних витрат по 1540,00 грн., з кожного.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя