ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2016 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 ; розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 012823 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Соснова Переяслав-Хмельницького району Київської області, освіта середня, студент 2-го курсу Київського вищого професійного училища будівництва та архітектури за спеціальністю «Штукатур, плиточник, муляр», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 22.12.2015 приблизно о 01 год. 45 хв., за попередньою змовою групою осіб, разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, знаходячись біля буд. № 71-А по бул. Академіка Вернадського в м. Києві, відкрито заволоділи чужим майном, належним ОСОБА_4 , чим спричинили матеріальну шкоду на суму 3013 грн.
Так, ОСОБА_6 22.12.2015 приблизно о 01 год. 30 хв., за попередньою змовою групою осіб, разом із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, знаходячись біля буд. № 71-А по бул. Академіка Вернадського в м. Києві, побачили раніше незнайому їм громадянку ОСОБА_7 , яка рухалась попереду та слухала через навушники музику по мобільному телефону, який знаходився в кишені її одягу.
Реалізуючи свій сумісний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, підбігли ззаду до ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 підштовхнув потерпілу в спину, від чого остання, не стримавшись на ногах, впала, а тоді, з метою подолання її опору їх злочинними діями, ОСОБА_6 притиснув голову потерпілої ОСОБА_7 до землі. В цей час особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, підтримуючи заздалегідь обумовлені злочинні дії з ОСОБА_6 , з правої кишені куртки, в яку була одягнена ОСОБА_4 , відкрито викрав чуже майно останньої, а саме: - мобільний телефон «Леново S998T+», дійсна вартість якого на момент учинення злочину, згідно висновку товарознавчої експертизи становить 2993 грн., в якому знаходилась картка мобільного оператору мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 10 грн., та грошові кошти на рахунку у сумі 10 грн., а всього на загальну суму 3013 грн.
Відкрито заволодівши чужим майном, ОСОБА_6 разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, однак у цей же день були затримані працівниками поліції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, при цьому не заперечив фактичні обставини справи. Пояснив, що знаходився 22.12.2015 приблизно о 01 год. 45 хв., попередньо домовившись зі своїм знайомим, знаходячись біля буд. № 71-А по бул. Академіка Вернадського в м. Києві, відкрито заволоділи чужим майном, належним раніше незнайомій ОСОБА_4 , відкрито викравши в неї мобільний телефон «Леново S998T+» разом з навушниками. Після цього він втік з місця вчинення злочину разом з вказаною особою, але пізніше був затриманий працівниками поліції.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повністю доведена, а тому його злочинні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб (грабіж).
При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином. Суд враховує ступінь здійснення злочинного наміру та їх причини, дані про особу винного, який несудимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вчинив злочин, будучи неповнолітнім. Потерпіла просила призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , є щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім, при цьому обставин, що обтяжували б покарання судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, молодий вік обвинуваченого, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_6 в умовах без ізоляції від суспільства. Таким чином суд вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України у виді позбавлення волі з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, при цьому звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покласти обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази в провадженні: мобільний телефон «Леново S998T+», які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
СУДДЯ: