Справа № 755/9107/16-к
В И Р О К
Іменем України
"25" серпня 2016 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, інваліда 3 групи, не військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
08.05.2016 року, о 14-00 годині, ОСОБА_4 прийшов до Київської міської клінічної лікарні (далі КМКЛ) №3 , яка знаходиться за адресою: м.Київ, вул.П.Запорожця, б.26.
Перебуваючи в КМКЛ №3, а саме у відділені кардіології, у ОСОБА_4 винник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою протиправного збагачення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає з боку сторонніх осіб, зайшов до приміщення палати та взяв з тумби наступні речі: мобільний телефон «Nokia Xpress Musiс 5130с-2», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 500 гривень, всередині якого знаходилась сім-карта мобільного оператора «Life», вартістю 20 гривень, з коштами на рахунку в сумі, що складає 16 гривень, зарядний пристрій до мобільного телефону, вартістю 20 гривень, та виніс вищевказані речі з приміщення палати.
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи в коридорі КМКЛ №3 та тримаючи викрадене майно, направився на вихід з відділення кардіології.
В подальшому дії ОСОБА_4 були помічені потерпілим ОСОБА_5 , тобто ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як відразу був затриманий потерпілим.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Так, 08.05.2016 року, о 14-00 годині, він прийшов до КМКЛ №3 для медичного обстеження, та, знаходячись у відділенні кардіології, він зайшов до палати, де, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, взяв з тумби мобільний телефон, в якому була сім-картка оператора «Life» та зарядний пристрій до телефону. Після чого, він почав виходити і був помічений потерпілим, якому одразу повернув викрадене майно та чекав на приїзд працівників поліції. В подальшому він активно співпрацював зі слідством. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. В даний час він проживає з цивільною дружиною, неофіційно працює на будівництві, є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, оскільки страждає на цироз печінки та хронічний пілонефріт.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, думку потерпілого, обставини вчинення злочину та поведінку обвинуваченого після його вчинення, дані, що характеризують особу винного, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є інвалідом 3 групи. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.
Санкцією ч.1 ст.185 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його майновий стан, обставини вчинення кримінального правопорушення, положення ст.53 КК України, думку потерпілого щодо призначення обвинуваченому мінімального покарання, викладену у письмовій заяві суду, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу.
В ході досудового розслідування та у суді потерпілим цивільний позов заявлено не було, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що завдана матеріальна шкода відшкодована повністю.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючисьположеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.
Матеріали кримінального провадження №0006474 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/9107/16-к.
Речові докази: мобільний телефон «Nokia», сім картка мобільного оператора «Life», які зберігаються у потерпілого ОСОБА_5 , залишити йому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1