Справа № 141/623/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2016 року смт. Оратів
Оратівський районний суд Вінницької області
В складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Оратів клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Дмитрівського міського суду Московської області Російської Федерації від 13.11.2014 року ухваленого відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фронтівка Оратівського району Вінницької області, громадянина України, утриманців немає, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого в ТОВ "Елмонт" електромонтажником-налагоджувальником, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 264 Кримінального кодексу Російської Федерації, у відповідність із законодавством України, -
В С Т А Н О В И В :
Міністерство юстиції України звернулося до суду із клопотанням про приведення вироку Дмитрівського міського суду Московської області Російської Федерації від 13.11.2014 року ухваленого відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.
Клопотання мотивоване тим, що 11 травня 2016 року наказом № 1377/5 Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фронтівка Оратівського району Вінницької області, громадянина України, утриманців немає, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого в ТОВ "Елмонт" електромонтажником-налагоджувальником, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
ОСОБА_4 засуджено вироком Дмитрівського міського суду Московської області Російської Федерації від 13.11.2014 до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною четвертою статті 264 (порушення правил дорожнього руху та експлуатації транспортних засобів) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Колонія-поселення №47 об`єднання виправних установ з особливими умовами господарської діяльності" УФСВП Росії по Республіці Комі», кінець відбуття строку покарання - 07.10.2017.
28.03.2016 року від Міністерства юстиції Російської Федерації отримано інформацію про незастосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
Відповідно до вироку Дмитівського міського суду Московської області від 13.11.2014 засуджений ОСОБА_4 повинен відшкодувати потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки в сумі 61660 руб. та моральну шкоду, завдану злочином в сумі 600000 рублів. На підставі вказаного вироку суду було видано виконавчі листи, однак утримання по них не проводились. У той же час засуджений ОСОБА_4 надав гарантії зобов`язання відшкодування потерпілій шкоди завданої злочином, за вироком Дмитрівського міського суду Московської області від 13.11.2014 року.
Враховуючи наведене, а також з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України російським судом, представник Міністерства юстиції України просив суд визначити норми (статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вироком Дмитрівського міського суду Московської області від 13.11.2014 року; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Дмитрівського міського суду Московської області від 13.11.2014 року; вирішити питання про виконання вироку Дмитрівського міського суду Московської області від 13.11.2014 року в частині відшкодування потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків в сумі 61660 рублів та моральної шкоди, завданої злочином в сумі 600000 рублів.
В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, однак направив суду заяву, в якій просив суд клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Дмитрівського міського суду Московської області Російської Федерації від 13.11.2014 року ухваленого відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України розглядати за його відсутності.
Згідно з частиною першою статті 610 Кримінального процесуального кодексу України участь представника Міністерства юстиції України у судовому засіданні не є обов`язковою.
Суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, вивчивши та дослідивши матеріали, що додані до клопотання, приходить до наступного висновку.
13.11.2014 року вироком Дмитрівського міського суду Московської області ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною четвертою статті 264 (порушення правил дорожнього руху та експлуатації транспортних засобів) Кримінального кодексу Російської Федерації.
Вказаний вирок суду набув законної сили 25.11.2014 року.
Вчинене ОСОБА_4 діяння є також караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
Так, частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України, встановлена кримінальна відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, якою передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Частиною 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Статтею 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Правилами ч. 1 ст. 610 КПК України, визначено, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 , що стверджується паспортними документами засудженого та відповіддю Державної міграційної служби України, якою підтверджено також громадянство України ОСОБА_4 .
Згідно з ч. 3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.
Призначене за вироком Дмитрівського міського суду Московської області Російської Федерації від 13.11.2014 року засудженому ОСОБА_4 покарання відповідає санкції ч. 2 ст. 286 КК України та зміні не підлягає.
Таким чином, вирок Дмитрівського міського суду Московської області Російської Федерації від 13.11.2014 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 264 КК Російської Федерації, слід привести у відповідність із законодавством України, та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Згідно довідок виданих ФКУ «Колонія-поселення №47 об`єднання виправних установ з особливими умовами господарської діяльності" УФСВП Росії по Республіці Комі, ОСОБА_4 станом на 14.05.2015 року не відбув 2 роки 4 місяці 24 дні позбавлення волі, відбутий строк склав 7 місяців 6 днів; початок строку відбуття покарання 08.10.2014 року; кінець строку 07.10.2017 року.
28.03.2016 року від Міністерства юстиції Російської Федерації отримано інформацію про незастосування до засудженого ОСОБА_4 - умовно-дострокового звільнення.
Згідно положень ч. 6 ст. 610 КПК України, при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.
За вироком Дмитрівського міського суду Московської області Російської Федерації від 13.11.2014 року із засудженого ОСОБА_4 присуджено до стягнення на користь ОСОБА_5 матеріальних збитків в сумі 61660 рублів та моральної шкоди, завданої злочином в сумі 600000 рублів
Як слідує із довідки №12/47/12-6600 від 07.08.2015 року виданої ФКУ «Колонія-поселення №47 об`єднання виправних установ з особливими умовами господарської діяльності" УФСВП Росії по Республіці Комі, стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 по відшкодуванню шкоди в рахунок цивільного позову не проводились, залишок нестягненої суми становить: матеріальних збитків в сумі 61660 рублів та моральної шкоди, завданої злочином в сумі 600000 рублів станом на 30.06.2016 року. Згідно заяви, що додана до клопотання, ОСОБА_4 зобов`язався погашати цивільний позов за вироком Дмитрівського міського суду Московської області Російської Федерації від 13.11.2014 року.
За таких обставин, суд дійшов до висновку про доцільність задоволення клопотання з підстав, що у ньому наведені.
Керуючись ст.ст. 9, 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст 602, 609, 610, 614 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Визнати та виконувати вирок Дмитрівського міського суду Московської області Російської Федерації від 13.11.2014 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.264 КК Російської Федерації, привівши його у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_4 засудженим вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 08.10.2014 року, тобто з моменту початку строку відбування покарання.
Визнати та виконувати вирок Дмитрівського міського суду Московської області Російської Федерації від 13.11.2014 року в частині цивільного позову про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальних збитків в сумі 61660 рублів (шістдесят одну тисячу шістсот шістдесят рублів 00 копійок) та моральної шкоди, завданої злочином в сумі 600000 рублів (шістсот тисяч рублів 00 копійок).
Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному по0рядку протягом семи днів з дня її оголошення органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.
СУДДЯ ОСОБА_1