печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.11.2016 Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Требухів, Броварського району, Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, обіймаючи посаду номера обслуги - радіотелефоніста військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні солдата, 09.01.2015 приблизно о 21:00, в умовах особливого періоду, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999 року, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-ХІУ від 24.03.1999 року, самовільно, без дозволу командування, без поважних причин залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та направився до місця свого проживання у с. Требухів, Броварського району, Київської області, де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, доки 07.09.2016, о 10:15, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, прибув до військової прокуратури Київського гарнізону ( НОМЕР_2 , м. Київ, Печерський район, вул. Петра Болбочана, 8а) і заявив про себе, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
В судовому засіданні обвинувачений винним себе в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив показання, які надані ним під час досудового провадження, розповів про обставини вчиненого злочину відповідно до пред`явленого обвинувачення.

Дійсно, він, будучи обізнаним щодо порядку проходження військової служби, за наведених обставин, умисно без поважних причин не з`явився на службу та став проводити час на власний розсуд, вказав, що кається у скоєному, зробив для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні ухвалою головуючого визнано недоцільним дослідження доказів у провадженні стосовно обставин нез`явлення вчасно на службу без поважних причин ОСОБА_4 зокрема, стосовно місця, часу вчинення діяння, мотивів, способу, проти чого не заперечували учасники судового провадження, з урахуванням зрозумілості змісту цих обставин і добровільності відповідної позиції.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність пред`явленого обвинувачення на підставі належних достатніх даних (доказів) у провадженні.

Діяння, вчинене обвинуваченим, є суспільно небезпечним і підлягає кваліфікації за ч.4 ст.407 КК України, оскільки він здійснив умисні дії, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем.

При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим діяння, його особу, який раніше не судимий, позитивно характеризується, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, доброчесна поведінка обвинуваченого.

Обтяжуючих покарання обставин немає.

З огляду на наведене суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про необхідність обрання йому покарання у виді позбавлення волі.
При цьому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та про необхідність звільнення обвинуваченого від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробуванням - з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно.

СУДДЯ ОСОБА_1