Справа № 214/7038/15-к
1-кс/214/1353/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі справу за скаргою потерпілого ОСОБА_3 на постанову від 16 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження №000492, винесену слідчим Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та покладення зобов`язання, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить: скасувати постанову слідчого Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУ НП Дніпропетровської області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 (далі за текстом «слідчий») від 16 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000492, яке було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13.02.2015р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та внести відповідні відомості до ЄРДР; зобов`язати слідчого надати йому або його уповноваженому представнику можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження №0000492 та зняти фотокопії.

В обґрунтування скарги наводить наступне. В жовтні 2014 року звернувся до Саксаганського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області із заявою (повідомленням) про обставини, які вказують на вчинення кримінального правопорушення ФОП ОСОБА_5 , за яке передбачена відповідальність за ст. 190 КК України. На підставі ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2015 року Саксаганським ВП КВП ГУНП 17 лютого 2015 року до ЄРДР було внесене кримінальне провадження №0000492 за ч. 1 ст. 190 КК України. З листа Криворізького відділу поліції №8-11-1075 від 03.10.2016р., який був отриманий 21 жовтня 2016 року, стало відомо, що слідчим 16 вересня 2016 року було прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні ФОП ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення. Одразу після отримання вищевказаного листа, звернувся до слідчого з письмовою заявою про надання копії вказаної постанови та письмовою заявою про надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення з метою подальшого оскарження постанови про закриття. Слідчий, надавши вперше 25 жовтня 2016 року копію постанови про закриття кримінального провадження, відмовив у прийнятті письмової заяви на ознайомлення та безпосередньо у наданні відповідних матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, мотивуючи це тим, що вони знаходяться в архіві, чим допустив порушення його, потерпілого, прав, оскільки відповідно до підпункту 11 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий має право знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження. Тому був змушений повторно звернутися з відповідною письмовою заявою про надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, яку направив 1 листопада 2016 року засобами поштового зв`язку. Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Зазначає, що оскільки постанова про закриття кримінального провадження від 16 вересня 2016 року була отримана мною лише 25 жовтня 2016 року відповідно дана скарга подасться в межах встановленого законом строку. Вважає, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню, зважаючи на наступне. Не дивлячись на те, що з часу вчинення ФОП ОСОБА_5 кримінального правопорушення минуло вже майже два роки, а з часу внесення до ЄРДР понад півтора підозра про вчинення злочину ФОП ОСОБА_5 , який обманним шляхом заволодів значною сумою належних йому, потерпілому, грошових коштів, так і не була вручена. При цьому, в соціальних мережах, зокрема в мережі "В контакті" вказаний громадянин, ніби насміхаючись над ним, потерпілим, а також над іншими ошуканими ним людьми, а також члени його сім`ї всіляко демонструють доволі "нескромний" образ життя, виставляють на показ придбані телефони, золоті вироби, записані кліпи, пісні - афішують відкрито про ведення ОСОБА_5 концертної діяльності, ОСОБА_5 здійснював продаж квартири, в якій він зареєстрований, здійснював продаж речей, зокрема спортивних костюмів, веселиться по банях, дружина виставляє "шостий айфончик", але, не дивлячись на це підозра йому до цих пір не вручена. Протягом всього часу, приходячи до відділення поліції, постійно чув лише відмовки про те, що ОСОБА_5 не можуть знайти, але в мене постає питання, якщо про нього вся інформація", вказані всі "друзі" порушника, їх номери телефонів, є в мережі "В контакті" , то як тоді шукали його протягом двох років, чому кримінальне провадження стояло на місці і порушувалися будь-які "розумні строки" досудового розслідування. ФОП ОСОБА_5 слідчий протягом досудового розслідування так і не допитав, а його місце знаходження так і залишилося невідомим. Виникає тоді питання, яким чином слідчий міг встановити відсутність складу та події кримінального правопорушення. Також зазначає, що в провадженні Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження №48430240, відкрите 12 серпня 2015 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в сумі 183328 грн. за виконавчим листом Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 28 липня .2015 року. Не дивлячись на те, що з часу відкриття виконавчого провадження по теперішній час минуло також вже багато часу, ОСОБА_5 умисно не виконує і рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу, свідомо ухиляється від явок і до відділу ДВС без поважних причин, у зв`язку з чим ним, потерпілим, 22 листопада 2016 року було подане клопотання до Жовтневого відділу ДВС Криворізького МУЮ про вирішення питання в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" оголошення боржника в розшук, притягнення його до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду, обмеження виїзду за кордон тощо, проте і там все стоїть на місці. Вважає, що в діях ФОП ОСОБА_5 є склад правопорушення, передбачений ч.1 ст. 190 КК України, оскільки: укладаючи договір-підряду №222 від 15.09.2014р. з ФОП ОСОБА_5 , як виявилося, вказав в договорі адресу, яка не відповідає справжній адресі його реєстрації, а за адресою місця знаходження офісу, яка вказана в договорі, як виявилося пізніше, ніякого офісу немає. Шляхом обману ФОП ОСОБА_5 завдав йому, потерпілому, майнову шкоду в розмірі 34000 грн. Вважає, що в даній схемі були задіяні декілька осіб, які представлялися, то заступником директора «Артемом» ( НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), то секретарем «Валерією» ), водієм ), але одразу після сплати суми всі телефони такої фірми взагалі перестали відповідати, а під час досудового розслідування було встановлено, що ніяких найманих працівників у ФОП ОСОБА_5 взагалі не було. Коли приїхав за адресою ФОП ОСОБА_5 , вказаною в договорі, особи, які проживають поруч з офісом сказали, що він не перший, хто приїжджає і чекає, скаржиться на невиконання умов договору, і що, скоріш за все, їх просто «кинули на гроші» і ніхто не збирався виконувати ніякі роботи, ніяких справжніх будівельних спеціалістів на фальшивій фірмі взагалі не було. Укладаючи договір, ФОП ОСОБА_5 розповідав про те, що його фірма існує вже не один рік, надав візитку з гучною назвою «Будівельна компанія «Будинок затишку». ФОП ОСОБА_5 , в той час, як виявилося, вже згодом, був зареєстрований як ФОП лише в липні 2014 року, і розповідаючи брехню про досвід, фактично запевнив його, потерпілого шляхом зловживання довірою, у вигідності правочину, який він і не розпочинаючи виконувати, заволодів значними грошовими коштами. Розуміє, що у підприємницькій діяльності можуть бути занепади, але, ФОП, який реально працює не зникає в нікуди, а ФОП ОСОБА_5 фактично зник, вважаючи себе найрозумнішим - він повністю проігнорував всі виклики в правоохоронні органи, до суду, до Жовтневого (Покровського) відділу ДВС КМУ, тощо, вже протягом двох років з часу вчинення (жовтень 2014 року). Стаття. 190 КК визначає шахрайство як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього, і така передача була з його, потерпілого, боку виключно добровільною, оскільки його запевнили в репутації фірми тощо. Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу було винесене рішення суду про стягнення заборгованості з ФОП ОСОБА_5 , розірвання договору, проте станом на 1 листопада 2016 року воно залишається невиконаним, оскільки ФОП ОСОБА_5 в цілому ігнорує всі виклики державного виконавця, не повідомляє про зміну його адреси, а правоохоронні органи не можуть здійснити його примусовий привід, тому інформація, яка дається слідчим в постанові про закриття кримінального провадження про те, що йому, потерпілому, повністю компенсована заподіяна шкода не відповідає дійсності. Окрім того, на рахунки ФОП ОСОБА_5 , на його рухоме та нерухоме майно накладений арешт, проте у ФОП ОСОБА_5 нічого немає. Вважає, що в діях ФОП ОСОБА_5 на сьогоднішній день поряд з шахрайством вбачаються також ознаки інших кримінальних правопорушень, таких як фіктивне підприємництво (ст.205 КК України) та умисне невиконання рішення суду, яке набрало законної сили (сг.382 КК України), можливо має місце і ухилення від сплати податків, але все це не встановлювалося слідчим шляхом проведення необхідних гласних та негласних слідчих дій. Звертає увагу суду і на те, що слідчий взагалі не перевіряв порядок ведення ФОП ОСОБА_5 підприємницької діяльності, його «Книгу обліку доходів», подання ним декларації про доходи, невідповідність його адреси, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, адресі офісу, який був вказаний у договорі-підряду, час дії фіктивного офісу, не звертався до податкових органів з приводу подання ФОП ОСОБА_5 фінансової звітності та сплати податків, укладені ним договори, взагалі ведення такого виду діяльності, який був вказаний в укладеному договорі-підряду, не звертався до слідчого судді з приводу оголошення ФОП ОСОБА_5 у розшук, вжиття щодо нього запобіжних заходів тощо, а постанова про закриття кримінального провадження фактично складена слідчим за "шаблонним зразком". Також вказує, що ОСОБА_5 жодного разу не прибув на виклики слідчого, але при цьому на нього не накладалися грошові стягнення, йому не була вручена підозра. З тексту оскаржуваної постанови не вбачається, чого були відкинуті та не перевірені всі доводи, які до цього викладалися потерпілим, які слідчі дії проводилися, що с недопустимим. Ст.2 КПК України передбачає, що завданням кримінального провадження є захист законних інтересів, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування. Відповідно п. З ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Відповідно до ст. 110 КПК України, зміст мотивувальної частини постанови слідчого повинен містити відомості про обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття такого рішення, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу. Наполягає, що закриваючи дане кримінальне провадження слідчий не встановив дійсних обставин справи. Положення п.2 ч.5 ст. 110 КПК України щодо змісту мотивувальної частини постанови, слідчим належним чином не виконані. Вважає, що слідчий, складаючи постанову, не виклав обґрунтування мотивів прийняття постанови, використовуючи загальні фрази, не мотивував обставини події, не дав належним чином оцінку доказам, які підтверджують протиправність діянь ФОП ОСОБА_5 , а можливо, і інших пов`язаних з ним осіб, всебічно і повно не дослідив матеріали кримінального провадження, яким необхідно було дати оцінку при прийнятті постанови. Вважає, що кримінальне провадження проведене слідчим неповно, однобічно, а тому постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню. Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити всі обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Наполягає, що вимоги закону слідчим виконані не були, досудове провадження було проведено поверхнево. Згідно ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться, верховенство права; законність; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; розумність строків. Стаття 21 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

У судовому потерпілий скаргу підтримав повністю та надав пояснення, в яких підтвердив зміст скарги. Крім того, пояснив, що скаргу в частині надання можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження не підтримує, так як з матеріалами ознайомлений.

Слідчий у судове засіданні не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні досліджені наступні докази: повідомлення (а.с.7,8), постанова (а.с.9-12), повідомлення (а.с.13), супровідна та постанова (а.с.14), зава (а.с.15), довідка МСЕК (а.с.16), повідомлення (а.с.17), ухвала суду (а.с.18), витяг з ЄРДР (а.с.19), витяг (а.с.20-22), рішення суду (а.с.23-24), витяг (а.с.25-27), інформація з Інтернету (а.с.28-38), повідомлення (39), постанова (а.с.40-42), інформація (а.с.-45).

Також у судовому засіданні досліджені матеріали кримінального провадження №000492.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 26 ч.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами.

Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого може бути, зокрема, про скасування рішення слідчого.

У судовому засіданні встановлено, що 13 жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Саксаганського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області із заявою про обставини, які вказують на вчинення кримінального правопорушення ФОП ОСОБА_5 , за яке передбачена відповідальність за ст. 190 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2015 року Саксаганським ВП Криворізького ВП ГУНП 17 лютого 2015 року до ЄРДР було внесене кримінальне провадження №0000492 за ч. 1 ст. 190 КК України.

16 вересня 2016 року слідчим було прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови, яка складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Як передбачено ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Як встановлено у судовому засіданні, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, слідчий як на підставу закриття кримінального правопорушення, послався на те, що передача грошей потерпілим ФОП ОСОБА_5 , не мала добровільного характеру. Разом з тим, в своїй постанові слідчий не зазначає, чим спростовується показання потерпілого від 17 лютого 2015 року про добровільний характер. Твердження, яке міститься в постанові, що потерпілий відповідно до договору взяв на себе обов`язок передати грошові кошти ФОП ОСОБА_5 , а тому дії потерпілого не мали добровільного характеру, суд знаходить таким, що не спростовує добровільний характер передачі грошей.

Також слідчий посилається на те, що під час досудового розслідування не встановлена суб`єктивна сторона кримінального правопорушення в діях ОСОБА_5 та припускає, що це може свідчити про відсутність в діях останнього прямого умислу на заволодіння шахрайським способом грошовими коштами ОСОБА_3 . Суд вважає вказане посилання таким, що суперечить вимогам ст. 92 КПК України, згідно якої обов`язок доказування покладений на слідчого. Таким чином, слідчий, вважаючи, що в матеріалах кримінального провадження недостатньо доказів стосовно з`ясування суб`єктивної сторони, повинен був вчинити дії щодо збирання додаткових доказів. З матеріалів справи вбачається, що слідчий 25 січня 2016 року доручав проведення слідчих дій з приводу встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , але такі слідчі дії проведені не були. Також не були виконано доручення слідчого від 4 березня 2015 року про допит осіб з приводу діяльності фірми «Дому юту».

Тому, виходячи з передбаченої ст. 7 КПК України засади диспозитивності, вимог ст. 26 ч.3 КПК України, суд вважає, що слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження необґрунтовано та незаконно, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Виходячи з передбаченої ст. 7 КПК України засади диспозитивності, вимог ст. 26 ч.3 КПК України, суд вважає, що скарга в частині покладення на слідчого обов`язку надати потерпілому для ознайомлення матеріали кримінального провадження не підлягає задоволенню, оскільки потерпілий відмовився від цієї вимоги, пояснивши, що з матеріалами ознайомлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 26, 110, 284, 303, 307 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУ Національної поліції Дніпропетровської області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 16 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000492.

В інший частині у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1