Вирок
Іменем України
29-30.06.2016 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, -

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_5 у 2014 році у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, маючи умисел на підроблення документу та використання завідомо підробленого документу, вніс у бланк декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція квартири АДРЕСА_3 » неправдиві відомості, а саме: в п.3 «Інформація про відповідальну особу - інженера з технічного нагляду» вказано, що технічний нагляд здійснювався інженером технічного нагляду ОСОБА_6 , Наказ 146/ж від 27.12.2010; у п.8 «Інформація про відповідальних осіб генерального проектувальника: головного архітектора проекту, особи що здійснює авторський нагляд», вказано, що авторський нагляд здійснювався головним архітектором проекту ОСОБА_7 , Наказ №54/ж від 20.11.2012 року; у п.11 «Інформація про об`єкт» зазначено дату початку будівництва - 26.10.2006 року, а дату закінчення будівництва - 25.07.2012 року.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_5 у 2014 році у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на використання завідомо підробленого документа, подав для реєстрації в ІДАБК у Львівській області декларацію про готовність об`єкта в експлуатацію «Реконструкція квартири АДРЕСА_3 », в якій містяться неправдиві відомості.

Відповідно вимог ст. 129 Конституції України, ст.7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Ухвалення судом вироку Іменем України є свідченням того, що саме держава Україна в особі суду надає правову оцінку особі та вчиненому нею діянню; вирок суду повинен бути ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими під час судового з точки зору їх належності, допустимості і достовірності; сукупність доказів повинна бути достатньою та взаємнозв`язаною для прийняття законного, обґрунтованого вмотивованого судового рішення.

Норма ст.370 КПК України визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

З врахуванням норм ст. ст. 368, 370 КПК України, що регулюють застосування норм матеріального та процесуального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законом, суд, ухвалюючи вирок в даній справі, безпосередньо дослідивши під час судового розгляду та оцінивши з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, прийшов до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого правопорушення, з огляду на наступне.

При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу VIII Конституції України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю заперечив свою причетність до інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, при цьому згідно вимог ст.63 Конституції України від дачі пояснень відмовився.

Відповідно до вимог ст. ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновків експертів; докази, будучи належними і допустимими, мають властивість слугувати засобами пізнання вчиненого злочину та обумовлюють ті об`єктивні зв`язки, які існують між ними і обставинами минулої події; відсутність такої взаємодії може свідчити лише про відсутність доказів.

Норми ст.91 КПК України визначають обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, т.я. подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, тощо.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим причетності до інкримінованого правопорушення, його вина повністю доведена зібраними на досудовому розслідуванні та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , наданими у судовому засіданні, встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності останнім та обвинуваченому ОСОБА_5 в рівних частках. У 2005 році вирішили збільшити площу квартири за рахунок добудови мансарди. Підготувавши усі необхідні документи, ОСОБА_5 зареєстрував у ІДАБК ЛМР дозвіл на виконання будівельних робіт. Після цього почалась будова мансарди. В кінці 2009 року було призупинено добудову мансарди, у зв`язку з нестачею коштів. Однак в подальшому, щодо вказаної квартири розпочався судовий спір за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8 , третіх осіб ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення та за позовом ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про припинення права на частку із сплатою компенсації, який розглядається Личаківським районним судом м. Львова. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №025/14 від 16.05.2014 року, проведеної в межах згаданої справи, квартира в незадовільному стані. Незважаючи на наявність судового спору та всупереч волі інших співвласників, обвинувачений ОСОБА_5 подав та зареєстрував декларацію про готовність об`єкта до експлуатації у Інспекцію ДАБК у м.Львові, при цьому вніс в декларацію завідомо неправдиві дані про готовність об`єкта та дані про його склад, вартість та площу. Указані ним дані суперечать дійсності. Про наявність такого висновку ОСОБА_5 знав, оскільки був присутнім в судових засіданнях, коли суддя зачитував даний висновок. Також обвинуваченим використана підроблена декларація, оскільки така офіційно зареєстрована в Інспекції ДАБК у м. Львові, а також використана ним при поданні оригіналу та копії декларації у судовому засіданні 29.07.2014 року в якості доказу.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 , у судовому засіданні повідомила, що вона є приватним підприємцем, а її вид діяльності - архітектура. Так у 2006 році до неї звернулись ОСОБА_8 та ОСОБА_5 з проханням розробити проект розширення їхньої квартири за рахунок надбудови горища. Між нею та ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було укладено договір щодо розроблення проекту. Далі останні надали розпорядження Личаківської районної адміністрації згідно якого ОСОБА_8 ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 надано дозвіл на реконструкцію їхньої квартири з надбудовою та розширенням за рахунок горища. Також надано архітектурно-планувальне завдання та технічний паспорт на їхнє житло, що за адресою: АДРЕСА_2 , правовстановлюючі документи на дане житло. Після закінчення розробки робочого проекту між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 і ОСОБА_8 укладено акт виконаних робіт, згідно якого передала останнім замовлення, тобто робочий проект на їхнє житло. Після цього, між мною та сім`єю ОСОБА_11 укладено договір про надання послуг у вигляді здійснення авторського нагляду під час реконструкції їхнього житла. ОСОБА_7 винесено наказ про здійснення авторського нагляду на даному об`єкті. Далі сторони домовились, що після того як сім`я ОСОБА_11 зберуть решту необхідних документів для отримання права на реконструкцію свого житла та отримають дозвіл на виконання будівельних робіт, її буде повідомлено про це і про час початку будівельних робіт. Однак в подальшому до неї ніхто не звертався, а тому їй не було відомо чи ОСОБА_12 отримали дозвіл на будівельні роботи та розпочали реконструкцію свого житла. В кінці листопада 2012 року до неї в офіс прийшов ОСОБА_5 , котрий повідомив, що має бажання укласти зі нею угоду щодо здійснення авторського нагляду під час будівельних робіт на квартирі АДРЕСА_3 . Так, повіривши ОСОБА_5 уклала з ним договір про здійснення авторського нагляду на вищевказаному об`єкті та видано наказ про призначення авторського нагляду, а ОСОБА_5 пообіцяв, що після того як збере усі необхідні документи та зареєструє в ІДАБК у Л/о декларацію про початок виконання будівельних робіт, повідомить про це. З цього часу обвинуваченим жодного разу не бачилась і не спілкувалась, на об`єкт за адресою по АДРЕСА_4 не виходила та авторський нагляд не здійснювала.

Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що ним отримано кваліфікаційний сертифікат інженера технічного нагляду серії ІТ №004546, виданий МРРБУ. Так, 27.12.2010 року до нього зателефонував гр. ОСОБА_5 та поцікавився чи може надати йому послуги в сфері здійснення технічного нагляду на об`єкті його будівництва, а саме: реконструкція квартири АДРЕСА_3 . В цей же день, підготувавши наказ №146-ж від 27.12.2010 року, згідно якого проведення технічного нагляду за виконанням будівельних робіт по реконструкції квартири АДРЕСА_3 для ОСОБА_5 , було залишеною за ним. В подальшому, маючи при собі даний наказ та копію кваліфікаційного сертифікату, ОСОБА_6 направився на зустріч із ОСОБА_5 , котрому надав вищезазначений наказ та копію кваліфікаційного сертифікату. ОСОБА_5 пообіцяв, що після зібрання усієї необхідної документації та отримання дозволу на початок будівельних робіт в ІДАБК у Л/о, зустрінуться та укладуть договір на проведення технічного нагляду для ОСОБА_5 . Однак, ОСОБА_5 отримавши від зазначені документи, більше жодного разу до нього не звертався з приводу проведення технічного нагляду за виконанням будівельних робіт. Між ним та ОСОБА_5 не було укладено договору про проведення технічного нагляду за виконанням будівельних робіт по реконструкції квартири АДРЕСА_3 та як наслідок не здійснював технічного нагляду для ОСОБА_5 .

Так, згідно наказу №146-ж від 27.12.2010 року «Про призначення відповідальної особи за технічний нагляд», проведення технічного нагляду за виконанням будівельних робіт по реконструкції квартири АДРЕСА_3 для ОСОБА_5 залишено за ОСОБА_6 , а згідно наказу №54/ж від 20.11.2012 року ОСОБА_7 призначено відповідальною за авторський нагляд згаданої квартири (т.1 а.с.59, а.с.61).

Як вбачається із Декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція квартири АДРЕСА_3 », заповнену ОСОБА_5 , у п.3 «Інформація про відповідальну особу - інженера з технічного нагляду» вказано, що технічний нагляд здійснювався інженером технічного нагляду ОСОБА_6 , Наказ 146/ж від 27.12.2010 року, у п.8 «Інформація про відповідальних осіб генерального проектувальника: головного архітектора проекту, особи що здійснює авторський нагляд», вказано, що авторський нагляд здійснювався головним архітектором проекту ОСОБА_7 , Наказ 54/ж від 20.11.2012 року, а у п.11 «Інформація про об`єкт» зазначено дату початку будівництва - 26.10.2006 року, а дату закінчення будівництва - 25.07.2012 року (т.1 а.с.113-117).

Відповідно до п.19 Постанови КМУ №461 від 13.4.2011 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», замовник, в даному випадку ОСОБА_5 , відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних у поданій ним декларації

Листом №1013-6-59 від 12.01.2015 року директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_13 повідомлено про недостовірність вказаних гр. ОСОБА_5 даних у п.3 та 8 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція квартири АДРЕСА_3 » (т.1 а.с.150-151).

Згідно висновку експерта №6/677 від 18.11.2014 року, підписи від імені ОСОБА_5 на кожному аркуші декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція квартири АДРЕСА_3 », зареєстрованій 01.07.2014 року в ІДБК у Львівській області за №ЛВ 90 - виконані ОСОБА_5 . Рукописний запис «Отримав ОСОБА_5 » та підпис після нього з тильної сторони останнього аркуша декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція квартири АДРЕСА_3 », зареєстрованій 01.07.2014 року в ІДБК у Львівській області за №ЛВ 90 - виконані ОСОБА_5 (т.1 а.с.163-166).

Заслухавши думку обвинуваченого у судових дебатах та покази свідків, дослідивши письмові докази зібрані досудовим розслідуванням, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_5 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні.

При кваліфікації дій обвинуваченого суд виходить із об`єктивної сторони складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.4 ст.358 КК України та встановлених обставин справи.

Так, із змісту об`єктивної сторони під підробленням документа (ч.1 ст.358 ККУ) потрібно розуміти як повне виготовлення сфальсифікованого документа, так і часткову фальсифікацію змісту справжнього документа. В останньому випадку (так звана переробка) перекручення істини відбувається шляхом внесення у документ неправдивих відомостей (виправлення, внесення фіктивних записів, знищення частини тексту, витравлення, підчистка, змивання, підробка підпису, переклеювання фотографій, проставлення на документі відбитка підробленої печатки тощо).

Крім того, використання завідомо підробленого документа (ч.4 ст.358 ККУ), передбачає, що певне коло осіб ознайомлюється із змістом підробленого документа, але підробка не залишається у винного, а передається уповноваженим особам для посвідчення тих чи інших фактів з метою отримання прав або звільнення від обов`язків. Використання завідомо підробленого документа є закінченим злочином з моменту, коли документ пред`явлено або подано винним незалежно від того, чи вдалося йому досягти поставленої мети.

Таким чином, дії ОСОБА_5 містять склад кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, оскільки обвинувачений, вніс у бланк декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція квартири АДРЕСА_3 » неправдиві відомості, тобто вчинив підроблення офіційного документа та в подальшому використав такий.

Оцінюючи покази свідків, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку між собою та іншими матеріалами справи, нічим не спростовані і доповнюються іншими доказами по справі. Дані покази у своїй сукупності є послідовними та логічно узгодженими, а тому, на думку суду, об`єктивними і достовірними.

Суд критично оцінює відмову обвинуваченого ОСОБА_5 від дачі пояснень, а також твердження останнього про те, що жодного злочину не вчиняв, оскільки такі спростовуються об`єктивними та переконливими доказами по справі, і є способом захисту та намаганням ухилитись від передбаченої законом відповідальності.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив підроблення офіційного документа, який посвідчується установою, яка має право посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання та в подальшому використав завідомо підроблений документ, а тому його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідуванням відповідно за ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, котрий раніше не судимий, розлучений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.

На підставі вищенаведеного, покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкцій статей за якими кваліфіковані кримінальні правопорушення, у виді штрафу з урахуванням положення ч.3 ст.72 КК України.

Речовий доказ по справі, а саме: Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція квартири АДРЕСА_3 » (т.1 а.с.113-117) слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати за проведення експертизи на користь НДЕКЦ при УМВСУ у Львівській області в сумі 589,68 гривень слід стягнути з обвинуваченого.

З наведених міркувань та керуючись ст. ст. 368-374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч.1 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 80 (вісімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень (одна тисяча триста шістдесят) 00 копійок;

-ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 40 (сорок) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень (шістсот вісімдесят) 00 копійок.

Речовий доказ по справі: Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція квартири АДРЕСА_3 » залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення експертиз на користь НДЕКЦ при УМВСУ у Львівській області в сумі 589,68 гривень.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1