Дата документу Справа № 336/510/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/510/15-к Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/539/16 Доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Запорізької області апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2016 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_7 про зняття з майна арешту накладеного у кримінальному провадженні № 0000184 від 28 серпня 2013 року, відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , обвинувачених за ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203 2 КК України.

Учасники судового провадження

прокурор ОСОБА_17 ,

заявник ОСОБА_7 ,

представник заявника адвокат ОСОБА_6 ,

Встановлені ухвалою суду обставини справи:

22 квітня 2015 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203 2 КК України, на підставі чого кожному з них судом було призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 170 000 грн. з конфіскацією грального обладнання.

Вирок набрав законної сили.

Крім того під час досудового розслідування вищевказаної кримінальної справи 27 березня 2014 року слідчим ОСОБА_18 у квартирі заявниці ОСОБА_7 було проведено обшук, під час якого було виявлено та вилучено певне майно: ноутбук, мобільні телефони, USB накопичувачі, DVD диски та ін.

Постановою слідчого ОСОБА_19 від 11 серпня 2014 року назване майно було визнано речовими доказами про вищевказаному кримінальному провадженню.

Дійсно, згідно ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку повинен прийняти рішення щодо речових доказів і документів.

Питання про речові докази судом вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

26 листопада 2015 року заявниця звернулась до суду із заявою про знаття арешту з майна, за якою просить зняти арешт накладений на її вилучене 27 березня 2014 року майно слідчим в межах кримінального провадження № 0000184 від 28 серпня 2013 року, відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , обвинувачених за ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 203 2 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 . Своє рішення суд мотивував тим, що постановою слідчого ОСОБА_20 від 19 січня 2015 року підозрювана у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_21 була оголошена у розшук, а 21 січня 2015 року матеріали щодо підозрюваної були виділені із кримінального провадження в окреме провадження, проведення досудового слідства було доручено СУ ГУМВС України в Запорізькій області. Таким чином, майно, з якого заявник просить зняти арешт, і натепер є речовими доказами по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_21 , яке знаходиться на стадії досудового розслідування, через що суд не має жодних повноважень вирішувати натепер будь які питання щодо речових доказів і документів у такому провадженні.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , діючий в інтересах заявниці ОСОБА_7 вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву ОСОБА_7 та повернути їй арештоване майно.

Заслухавши доповідь судді; пояснення заявниці ОСОБА_7 та її представника - адвоката ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні; заслухавши прокурора який не підтримав апеляційну скаргу та просив відхилити її, залишити судове рішення без змін; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.4 ст.539 КПК України розгляд подання про вирішення питань пов`язаних з виконанням вироку здійснюється суддею згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, а отже з обов`язковою участю засуджених, їх захисників, прокурора. Крім того, про час та місце розгляду клопотання повідомляються й особа яка звернулась з клопотанням.

Згідно ст. 323 КПК України у разі неприбуття обвинуваченого за викликом у судове засідання суд відкладає судовий розгляд та вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду.

Суд першої інстанції не вжив заходів для забезпечення явки засуджених та розглянув заяву ОСОБА_7 за їх відсутності.

Крім того, в матеріалах провадження відсутні відомості про повідомлення учасників процесу про час та місце розгляду заяви ОСОБА_7 .

Згідно п. 3 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, засудженого, що, в свою чергу, відповідно до ст. 415 КПК України, є підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи, що судом допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, судова колегія доходить до висновку про скасування ухвали районного суду та призначення нового розгляду заяви ОСОБА_7 в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2016 року, скасувати.

Призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3