У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Справа №370/1622/16-к

"12" жовтня 2016 р. Макарівський районний суд Київської області

в складі: судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2
прокурором ОСОБА_3
захисником ОСОБА_4 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в смт.Макарів Макарівського району Київської області

клопотання про продовження строку тримання під вартою за результатами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000755 від 18.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,

В с т а н о в и в:
Прокурор Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , посилаючись на те, у провадженні Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000755 від 18.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.07.2016 року, близько 16.00 години, ОСОБА_5 , прийшов до помешкання свого товариша ОСОБА_6 , що розташоване в АДРЕСА_1 , де на той час знаходились мати ОСОБА_6 ОСОБА_7 , сестра ОСОБА_8 та малолітня ОСОБА_9 , 2006 року народження, з якими проводив дозвілля, очікуючи на ОСОБА_6 з роботи.
В подальшому, у зв`язку з пізньою годиною ОСОБА_9 вирішила йти від подружки додому та вийшла близько 20.00 години з будинку, в свою чергу ОСОБА_5 , маючи намір вчинити статеві зносини з ОСОБА_9 , через кілька хвилин також вийшов з будинку та швидким кроком на території місцевої школи поблизу туалету в подвір`ї наздогнав її. Діючи умисно, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 є малолітньою, що помітно було із її зовнішнього вигляду, а саме із зросту, статури, дитячих рис обличчя, а тому ОСОБА_5 міг і повинен був передбачити, що ОСОБА_9 не досягла статевої зрілості, з метою задоволення статевої пристрасті, користуючись безпорадним станом ОСОБА_9 , у зв`язку з її малолітством, взяв за руку останню та завів в приміщення туалету, де зняв з ОСОБА_9 спідницю та нижню білизну, потім застелив на підлогу свій светр, вказав їй лягти на живіт, після чого спустив нижче колін свої шорти, нижню білизну та вступив в статевий акт природним шляхом з ОСОБА_9 .
19.07.2016 о 01.00 години ОСОБА_5 , затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, цього ж дня його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а саме про зґвалтування малолітньої.

19.07.2016 року Макарівським районним судом Київської області щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Допитаний 19.07.2016 року як підозрюваний ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину визнав повністю, надав пізнавальні показання.

Підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення обґрунтовується, окрім показань підозрюваного, зібраними доказовими матеріалами досудового розслідування, а саме: показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , висновками судово-психіатричної експертизи щодо підозрюваного ОСОБА_5 та судово-психологічної експертизи щодо потерпілої ОСОБА_9 .

У ході досудового розслідування, проведено ряд процесуальних та слідчих (розшукових) дій, але прийняти остаточне рішення за результатами досудового розслідування до закінчення строку дії ухвали слідчого судді про тримання ОСОБА_5 під вартою не можливо, оскільки по даний час триває проведення додаткової судово-імунологічної експертизи, висновок якої матиме важливе доказове значення для прийняття у провадженні законного, обґрунтованого рішення.

Вказаний вид експертизи відноситься до особливо складних судових експертиз, термін виконання яких становить понад 60 календарних днів відповідно до п.1.13 наказу Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5.

Крім того, у кримінальному провадженні необхідно повідомити остаточну підозру з урахуванням висновку додаткової судово-імунологічної експертизи, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Проведення вищевказаних процесуальний дій також потребує додаткового часу з огляду на особливу складність провадження, тому виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, який продовжено до 4 місяців.

Тримісячний строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 13.10.2016 року.

Але ризики у зв`язку з якими обирався щодо підозрюваного вказаний запобіжний захід продовжують мати місце.

Зокрема, щодо п.1 ст.177 КПК України ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування. Це обґрунтовується тим, що підозрюваний неодружений та ніде не працює, дітей не має, заробляє на прожиття стихійними підробітками в різних населених пунктах, тобто не має стійких соціальних зв`язків, постійного заробітку. Враховуючи ці обставини і тяжкість вчинених ним злочинів, існує ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності, чи то в пошуках роботи.

Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 страждає на легку розумову відсталість (олігофренію в ступені легко вираженої дебільності) з емоційно-вольовою нестійкістю, тобто має розлади в психіці, схильний до зривів нервової системи при значному психічному та фізичному навантажені. Тому виконання ним обов`язків підозрюваного, зокрема таких як прибуття до слідчого, прокурора, суду за викликом, чи то, виконання обов`язків, покладених на нього рішенням про застосування заходів забезпечення ( у разі обрання йому іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою) кримінального провадження вкрай ускладниться, що в подальшому унеможливить завершення в розумні строки досудового розслідування.

Можливість ухилення підозрюваного від слідства та суду підтверджується характеристикою за місцем проживання підозрюваного, зокрема в ній зазначено, що під час навчально-виховного процесу 2014-2015 років дирекція Королівської НВО зверталась до сільської ради з проханням допомогти в розшуку ОСОБА_5 , так як той не відвідував навчальний заклад.

Також, продовжує мати місце ризик, передбачений пунктом 3 ст.177 КПК України - ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , після викриття його злочинних дій, намагався вчинити підкуп потерпілої ОСОБА_11 , дав їй 8 гривень, аби вона нічого нікому не розповідала та умовляннями чинив тиск на потерпілу. Враховуючи, що потерпілою є малолітня особа, якій на момент вчинення злочину виповнилось лише 10 років, тобто дитиною, на яку без складнощів, можна вплинути дорослій людині ( в даній ситуації ОСОБА_5 ), особливо шляхом погроз, а ОСОБА_5 є набагато старшим за потерпілу, перебуваючи на волі, під дією будь-якого іншого запобіжного заходу, він зможе впливати на показання потерпілої, аби ухилитись від кримінальної відповідальності, здійснюючи на неї психічний тиск.

ОСОБА_5 схильний до вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик передбачений п.5 ст.177 КПК України, та обґрунтовується, показаннями свідка ОСОБА_7 .

З допиту свідка ОСОБА_7 , стало відомо, що ОСОБА_5 неодноразово навідувався до її сина. У розмовах між ними ОСОБА_5 часто заводив теми інтимного характеру, при спілкуваннях по телефону з своєю подружкою також часто спілкувався на теми інтиму, тому вона сприймала його як стурбовану на сексуальному ґрунті особу. Крім того, у 2014 році з її донькою ОСОБА_12 , трапився випадок, коли ОСОБА_5 заманював цукерками її з подружкою до тиру, коли вони повертались зі школи. Діти, яким на той час було по 10 років, відмовились йти за ним, та ОСОБА_5 почав тягнути їх силою. Вони вирвались і втекли додому. В день коли ОСОБА_5 пішов з її будинку відразу за ОСОБА_11 , та потім завів її у шкільний туалет, вона побоювалась, що ОСОБА_5 може скривдити дитину (вбити або покалічити), тому пішла до туалету, щоб з`ясувати, що там трапилось.

Така поведінка ОСОБА_5 в минулому, а також його психічний стан (розумова відсталість) свідчить про те, що підозрюваний схильний до вчинення інших злочинів проти статевої свободи.

Враховуючи характеристику особи, показання свідків, підозрюваного та потерпілої, обставини вчинення злочину, небезпідставно можна зробити висновки, що ОСОБА_5 має високу суспільну небезпеку, тому лише запобіжний захід такий як тримання під вартою забезпечить належне виконання підозрюваним перед органом досудового розслідування та судом покладені на нього процесуальні обов`язки, та запобіжить ризикам, передбаченим п.п. 1-3, 5 ч.І ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 152 КК України, яке згідно ст.12 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, буде не достатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст.179, 180, 181, 182 КПК України вони не позбавляють в повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні.

В клопотанні ставиться питання про продовження строку тримання під вартою в СІЗО м. Київ підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 4 місяців.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання, просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив застосувати до нього домашній арешт.

Суд заслухав думку захисника ОСОБА_4 , який вважав можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів, з покладанням обов`язків не спілкуватися з потерпілою, свідками.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови про продовження строку досудового розслідування від 07.10.2016 року заступником прокурора Київської області ОСОБА_13 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000755 від 18.07.2016 року до чотирьох місяців, тобто до 17.11.2016 року, оскільки необхідно провести додаткову судово-імунологічну експертизу. Вказаний вид експертизи відноситься до особливо складних судових експертиз, термін виконання яких становить понад 60 календарних днів відповідно до п.1.13 наказу Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5.

Відповідно до повідомлення про підозру від 19.07.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України 19.07.2016 року о 11.55 годині.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_7 , вбачається що у 2014 році був випадок у школі, коли ОСОБА_5 душив її доньку ОСОБА_14 , саме тому в неї було погане передчуття, коли він пішов за ОСОБА_15 , але тоді свідок вирішила, що підозрюваний може вбити чи покалічити її.

Відповідно до довідки-характеристики, виданої Липівською сільською радою Макарівського району, під час навчального процесу 2014-2015 років дирекція Королівського НВО зверталася з проханням допомогти в розшуку ОСОБА_5 , так як дана особа не відвідувала навчальний заклад.

Оцінюючи здобуті докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що заявлені ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися, та виправдовують тримання під вартою підозрюваного, оскільки останній не працює, не має стійких соціальних зв`язків, будучи знайомим з свідками може впливати на них, а також на малолітню потерпілу, якій пропонував гроші за мовчання. Крім того, як вбачається з копії паспорту підозрюваний зареєстрований в АДРЕСА_2 , а фактично проживав в АДРЕСА_3 .

За таких обставин відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого з застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись вимогами ст. 199 КПК України, суд,

У х в а л и в :
Клопотання прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою в СІЗО м. Києва підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 10.11.2016 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та є чинною до 10.11.2016 року включно.
Після закінчення строку, в тому числі продовженого, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію, за винятком випадку передачі кримінального провадження до суду, коли після проведення підготовчого судового засідання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Київської області.
Ухвала підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя