Провадження №1-кп/523/266/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2016 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за № 0006605 від 10.11.2015р. за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комінтернівське Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого дітей, офіційно непрацюючого, в силу ст.89 КК України не маючого судимості. Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 304 ч.1 КК України, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Комінтернівське Одеської області, українця, громадянина України, студента 3 курсу Петрівського державного аграрного технікуму, раніше не засудженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
10.11.2015 року приблизно о 2:00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись разом з ОСОБА_8 біля будинку №150, розташованому по вул. Добровольського в м. Одесі, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 не досяг повнолітнього віку, діючи навмисно, з метою спільного вчинення злочину, втягнув ОСОБА_8 у злочинну діяльність, запропонувавши брати участь у крадіжці. Після отримання згоди, ОСОБА_7 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 шляхом вільного доступу, маючи намір направлений на заволодіння чужим майном і скориставшись сприятливими умовами, що їх дії ніхто не бачить, через відчинені дверці проникли до кузову припаркованого автомобілю марки «Део-Ланос» державний номер НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_9 звідкіля таємно викрали колесо з металевим диском вартістю 700 грв., механічний домкрат червоного кольору вартістю 800 грв., електричний компресор для підкачування коліс вартістю 600 грв., запасний акумулятор для шуруповерта вартістю 600 грв., набір ключів для ремонту автомобілю вартістю 150 гривень, розкладне рибальське крісло вартістю 1000 грв., рибальська вудка вартістю 800грв., приладдя для риболовлі вартістю 300 грв., комплект для ремонту повітряного нососу фірми «Тетра» вартістю 230грв., сонцезахисні окуляри вартістю 350 грв., датчики для ремонту паливної апаратури вартістю 650 гривень, після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 6180 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні, викладеному у обвинувальному акті, визнав повністю та пояснив, що дійсно у вказаний день він разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , катаючись на автомобілі «ВАЗ 2104» приїхали до м. Одеси. Оскільки закінчувалося паливо, заїхали в один із дворів, розташованих по вул. Добровольського, буд. 150 у м. Одесі, де помітили припаркований автомобіль «Део Ланос» серебристого кольору. Знаючи, що ОСОБА_8 є неповнолітнім, під приводом з іншої машини злити бензин, запропонував йому разом з ним вчинити злочин, на що останній погодився. Підійшовши до автомобілю та смикнувши ручку, виявилося що машина була відкрита. Проникнувши разом з ОСОБА_8 в середину машини, взяли речі, належні потерпілому, та перенесли викрадене майно до свого автомобілю, після чого покинули місце скоєння злочину, направившись в сторону смт. Комінтерново. Невдовзі були зупинені співробітниками поліції, та доставлені до відділку. Вину визнає повністю, не заперечує, що обманюючи ОСОБА_8 , втягував неповнолітнього в злочинну діяльність, що був ініціатором скоєння злочину. Викрадене майно повернуте потерпілому, будь-яких претензій до них не має, що також підтверджується наданою до суду заявою ОСОБА_9 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, та пояснив, що дійсно при вказаних обставинах місці та часу, він разом з ОСОБА_7 приїхали до м. Одеси, заїхали у двір, розташований по вул. Добровольського. ОСОБА_7 запропонував йому з якоїсь машини злити бензин, так як в їхньому автомобілі закінчувалося паливо та у них не було коштів. У дворі стояв автомобіль «Део Ланос». Вони разом підійшли до припаркованого автомобілю, ОСОБА_7 смикнув ручку дверцят, машина була не зачинена, в ній знаходилось багато речей. Маючи намір на викрадення чужого майна, коли ніхто з оточуючих не бачив, за пропозицією ОСОБА_7 вони залізли в автомобіль, звідкіля з багажнику викрали майно, належне потерпілому, перенесли до свого автомобілю, після чого поїхали з місця скоєння злочину, рухаючись в сторону смт. Комінтерново, однак за ними їхала патрульна поліція, яка їх затримала та доставила до відділку. Стверджує, що ОСОБА_7 запропонував йому скоїти крадіжку, при цьому достовірно знаючи його вік, на що він погодився під його впливом.

Допитаний у судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 характеризував сина з позитивної сторони, запевнив, що син зробив висновки, просив суд закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 на підставі ст. 44, 48 КК України.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілого, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження, не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинувачених, повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами ніким із учасників процесу не оспорювалися.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_8 , ОСОБА_7 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачені своїми діями скоїли умисне, кримінальне правопорушення, яке правильно кваліфіковане досудовим слідством:

- Дії ОСОБА_7 за кваліфікуючими ознаками ст.185 ч.2 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- за ст.304 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками: втягнення неповнолітнього у злочину діяльність та його вина доведена в повному обсязі.

Дії ОСОБА_8 за кваліфікуючими ознаками ст.185 ч.2 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб та його вина повністю доказана.

Під час судового розгляду захисником ОСОБА_5 було заявлене клопотання про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КПК України у зв`язку зі зміною обстановки, оскільки на теперішній час він перестав бути суспільно небезпечною особою, мотивуючи своє клопотання тим, що ОСОБА_8 раніше не судимий, вперше вчинив злочин, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, який був спровокований ОСОБА_7 , щиро розкаюється, має міцні соціальні зв`язки родину, виховується в багатодітній сім`ї, в якій ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася п`ята дитина, позитивно характеризується за місцем мешкання та навчання, небезпечні наслідки відсутні, спричинений матеріальний збиток відшкодований. На думку сторони захисту обстановка навколо ОСОБА_8 змінилися у зв`язку з народженням малолітнього брата, обвинувачений допомагає родині по догляду за молодшими братами, з ним проведені профілактичні бесіди, він зробив для себе висновки, став на шлях виправлення.

Вислухавши думку учасників процесу прокурора, яка заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки або з тим, що особа перестала бути суспільно небезпечною, так як вважає, що обстановка ніяким чином не змінилася, та на думку сторони обвинувачення в житті особисто у ОСОБА_8 нічого не відбулося; захисника ОСОБА_10 , яка приєдналася до думки прокурора; законного представника неповнолітнього обвинуваченого, який просив задовольнити клопотання; обвинуваченого, який підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд дійшов до висновку, що клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає за наступними підставами.

Дійсно, відповідно до положень ст.286 ч.4 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом ст. 48 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості може бути звільнена від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки скоєне нею діяння втратило суспільну небезпеку або ця особа перестала бути суспільно небезпечною. Згідно ст.284 ч.2 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Однак, необхідною підставою застосування ст.48 КК України є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення злочину змінилися таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового злочину. Народження у родині п`ятої дитини, на думку суду, не є зміною обстановки, дитина народилися не у ОСОБА_8 , а у його матері. ОСОБА_8 навчається та проживає в тих самих умовах, в яких скоїв злочин, обстановка навколо нього з моменту вчинення злочину нічим не змінилися, лише добропорядна поведінка особи не може бути підставою застосування ст. 48 КК України, тому суд дійшов до висновку, що клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки є не доведеним та недостатньою мірою для запобігання скоєння обвинуваченим нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем мешкання та навчання, що підтверджується приєднаними до матеріалів кримінального провадження характеристиками, має міцні соціальні зв`язки родину, виховується у багатодітній сім`ї, його негативне відношення до скоєного діяння, відсутність матеріальних збитків шляхом повернення викраденого майна.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття, повне визнання своєї провини, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він позитивно характеризується за місцем мешкання, його особисте відношення до скоєного діяння, відсутність матеріальних збитків.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України є щире каяття, визнання своєї провини в повному обсязі.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим судові витрати відсутні, однак долучалися речові, які повернуті потерпілому ОСОБА_9 на відповідальне зберігання під розписку.

Матеріали кримінального провадження за №0006605 від 10.11.2015р. до обвинувального акту не долучались. Цивільний позов потерпілим не пред`являвся.

Разом з цим суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування запобіжний захід щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 не обирався, та в подальшому за відсутністю клопотань учасників процесу заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинувачених не застосовувалися, тому після набрання вироком чинності скасуванню не підлягають.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд, оцінюючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, те що він скоїв кримінальне правопорушення уперше, будучи неповнолітнім, негативне ставлення до скоєного, щире каяття, відсутність матеріальних збитків, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 104, 75, 76 КК України.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу обвинуваченого, який у ході судового розгляду свою вину визнав повністю, його щире каяття, негативне ставлення до скоєного, те що він позитивно характеризується за місцем мешкання, відсутність матеріальної шкоди, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 304 ч.1 КК України, призначив йому покарання:

- за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

- за ст. 304 ч.1 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточно визначити ОСОБА_7 міру покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді трьох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

На підставі ст. 76 п.2, 3, 4 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про заміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Згідно ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ст. 76 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Міри запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Речові докази, які повернуті потерпілому ОСОБА_9 на відповідальне зберігання під розписку, вважати повернутими за належністю.

Матеріали кримінального провадження за №0006605 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2015р. зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ: