Справа № 204/5923/16-к
Провадження № 1-кс/204/918/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
за участю особи, щодо якої
прийнято рішення про видачу ОСОБА_4 ,
за участю захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 на постанову заступника Генерального прокурора України від 07.09.2016 про видачу особи (екстрадицію), -
ВСТАНОВИВ:
15 вересня 2016 року захисник адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська зі скаргою на постанову заступника Генерального прокурора України від 07.09.2016 про видачу особи (екстрадицію).

В обґрунтування поданої скарги захисник адвокат ОСОБА_5 зазначає, що 07.09.2016 заступником Генерального прокурора України ОСОБА_6 винесено постанову про видачу особи (екстрадицію) до Республіки Узбекистан громадянина цієї держави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.155, п.п. «а», «б» ч.3 ст.159, п. «а» ч.3 ст.244-1, ч.1 ст.244-2 КК Республіки Узбекистан. ОСОБА_4 звернувся до Державної міграційної служби України із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та остаточне рішення за цією заявою ще не прийнято. Таким чином, вважає, що рішення про видачу ОСОБА_4 не мало бути прийнято до остаточного розгляду його заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. У зв`язку з викладеним, просив скасувати постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 від 07.09.2016 про видачу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Республіки Узбекистан.

Особа, яка подала скаргу захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Особа, щодо якої прийнято рішення про видачу - ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 , просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні доводи скарги не визнав, просив у її задоволенні відмовити.

Вивчивши матеріали скарги, заслухавши особу, яка подала скаргу, особу, щодо якої прийнято рішення про видачу, долучену прокурором відповідь Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та думку прокурора, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ст.587 КПК України, екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною регіональною прокуратурою.

Частиною 1 ст.590 КПК України передбачено, що після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі.

Статтею 591 КПК України передбачено порядок оскарження рішення про видачу особи (екстрадицію).

Згідно з положеннями ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Виходячи з положень ст. ст. 581, 587, 591 КПК України, особа, видача якої запитується, має право оскаржувати лише рішення про задоволення запиту про видачу, а також рішення про екстрадиційний арешт, інші застосовані запобіжні заходи. Всі інші дії та рішення центрального органу України щодо видачі особи (екстрадиції) оскарженню в порядку, визначеному цим Кодексом, не підлягають.

Як вбачається з представлених в суд матеріалів, у провадженні СВ УСНБ Республіки Узбекистан в Андижанській області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.155 (тероризм), п.п. «а», «б» ч.3 ст.159 (посягання на конституційний устрій Республіки Узбекистан, вчинене організованою групою повторно), п. «а» ч.3 ст.244-1 (виготовлення або розповсюдження матеріалів, які містять загрозу громадському порядку та громадській безпеці, вчинене за попередньою змовою групою осіб), ч.1 ст.244-2 (створення, керівництво, участь у релігійних екстремістських, сепаратистських, фундаменталістських або інших заборонених організаціях) Кримінального кодексу Республіки Узбекистан.

30.11.2015 органом досудового слідства оголошено розшук ОСОБА_4 і того ж дня Андижанський міський суд у кримінальних справах обрав йому запобіжний захід взяття під варту. 03.02.2016 органом слідства винесено постанову про доповнення раніше висунутого обвинувачення, згідно з якою ОСОБА_4 притягується як обвинувачений у вчиненні вказаних злочинів.

24.02.2016 до Генеральної прокуратури України надійшов запит Генеральної прокуратури Республіки Узбекистан про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вищевказані злочини. Також, Генеральною прокуратурою Республіки Узбекистан надано гарантії додержання прав ОСОБА_4 у разі його видачі до цієї держави.

09.08.2016 працівниками УСБУ у Дніпропетровській області на території м.Дніпро, у порядку, передбаченому ст.ст.208, 582 КПК України, затримано громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23 серпня 2016 року ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.08.2016, ухвала слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23.08.2016 скасована, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано екстрадиційний арешт.

15 вересня 2016 року захисник адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська зі скаргою на постанову заступника Генерального прокурора України від 07.09.2016 про видачу особи (екстрадицію).

Згідно ч.4 ст.590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви в порядку, встановленому законодавством України.

Як вбачається з відповіді Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області станом на 07 вересня 2016 року ОСОБА_4 із заявою про визнання його біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався. Інформація щодо надання або відмови у наданні статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, відсутня.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали за скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 в межах своєї компетенції, дійшов до висновку про законність постанови заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 від 07.09.2016 про видачу особи (екстрадицію) до Республіки Узбекистан громадянина цієї держави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За вказаних обставин приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 581, 587, 590, 591 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 на постанову заступника Генерального прокурора України від 07.09.2016 про видачу особи (екстрадицію) залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку прокурором, особою, щодо якої прийнято рішення, її захисником чи законним представником. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1