пр. № 1-кс/759/2743/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2016 року слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши, внесене у кримінальному провадженні № 0009073 від 13.09.2016 клопотання слідчим СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 і погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, за ознаками складу злочину, передбаченогост.356 КК України, та додані до клопотання матеріали, перевіривши надані матеріали, заслухавши думку прокурора,

В С Т А Н О В И В:
16 вересня 2016 року до Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчим СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 і погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, за ознаками складу злочину, передбаченогост.356 КК України.

Дане клопотання обґрунтоване тим, в ході досудового розслідування встановлено, що 12.09.2016 до Святошинського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява від ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_1 надаються послуги із зайняття гральним бізнесом.

В подальшому при проведенні першочергових слідчих дій слідчо-оперативною групою, а саме огляду місця події, що мав місце 12.09.2016, у приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: 14 (шт.) комп`ютерних системних блоки; 12 (шт.) комп`ютерних оптичних пристроїв (мишка); 13 (шт.) дротів живлення до комп`ютерів; пакет з документами з рукописними записами, 2 (шт.) магнітний носій інформації (flash-карта Transecend 16gb), 80 (шт.) пластикових карток «Державна миттєва лотерея», 1 (шт.) пластикова картка «Ідентифікаційна картка», 1 (шт.) кардрідер зчитувач карток, 13 (шт.) стільців, 13 (шт.) ігрових столів.
Досудовим розслідуванням встановлено, що вилучене 12.09.2016 протоколом огляду місця події майно за адресою: АДРЕСА_1 , містять на собі ознаки його використання для азартних ігор, в зв`язку з чим підлягає арешту.

13.09.2016 року за погодження прокурора, слідчим було подано клопотання до Святошинського районного суду м. Києва, щодо накладення арешту на майно вилучене під час проведення огляду місця події 12.09.2016, у приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . Слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_6 було повернене клопотання про накладення арешту на майно та надано 72 години для усунення недоліків.

В ході усунення недоліків було встановлено про те, що ТОВ МСЛ наддало ФОП ОСОБА_7 дозвіл на розповсюдження білетів державних лотерей, строком до 31.12.2016 року. Виходячи з вищезазначеного органи досудового слідства вважають, що майно вилучене під час огляду місця події 12.09.2016, у приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 належить ФОП ОСОБА_7
Враховуючи вищевказані обставини кримінального провадження є підставою у зв`язку з якими потрібно здійснити накладення арешту на речі, предмети і документи, цінності та гроші, яке здобуте у результаті його вчинення (злочинним шляхом), та у разі незастосування цього заходу зумовить труднощі та неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно (грошові кошти) може бути приховане чи відчужене.

Водночас, вилучене 12.09.2016 майно, на яке необхідно накласти арешт, містять відомості, які можуть бути доказами під час судового розгляду шляхом подальшого проведення криміналістичних досліджень, проведення експертизи об`єктів, для встановлення розмірів відшкодування збитків потерпілим, а також інші відомості про обставини вчиненого кримінального правопорушення, які потребують виявлення та фіксації для виконання завдань кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Зазначена норма встановлює вичерпний перелік осіб, на майно яких може бути накладено арешт це 1) підозрюваний; 2) обвинувачений; 3) особи, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння; 4) юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Слідчий просить накласти арешт на майно, яке належить ФОП « ОСОБА_7 », а саме: 14 (шт.) комп`ютерних системних блоки; 12 (шт.) комп`ютерних оптичних пристроїв (мишка); 13 (шт.) дротів живлення до комп`ютерів; пакет з документами з рукописними записами, 2 (шт.) магнітний носій інформації (flash-карта Transecend 16gb), 80 (шт.) пластикових карток «Державна миттєва лотерея», 1 (шт.) пластикова картка «Ідентифікаційна картка», 1 (шт.) кардрідер зчитувач карток, 13 (шт.) стільців, 13 (шт.) ігрових столів.
Проте, слідчим не надано жодних доказів того, що майно, на яке він просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України та належить ФОП « ОСОБА_7 ».

Частина 4 статті 170 КПК України передбачає, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Проте, в порушення зазначеної норми слідчим не наведено доказів необхідності накладення арешту на вищезазначене майно, не наведено наявність ризиків, передбачених ч. 4 ст. 170 КПК України.

Відповідно до розділу другого п. 2.6 п. 2 узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження проведеного Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ за 2014 рік, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому

ст. ст. 276 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

В силу ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

При розгляді даного клопотання встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження № 0009073 від 13.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, провадиться за фактом, повідомлення про підозру нікому не вручено, тобто на даний час підозрюваного або обвинуваченого не має, цивільний позов у даному кримінальному провадженні також ніким не заявлено, не надано належних доказів кому саме належить вилучене майно та чи являється ця особа підозрюваним, чи обвинуваченим у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання щодо накладення арешту та про відмову в його задоволенні, оскільки воно не відповідає вимогам глави 17 КПК України.

Керуючись ч. ч. 1, 2, 4 ст. 170, ч. ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 і погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_8 про накладення арешту на майно - відмовити.
Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва протягом п"яти днів з дня проголошення ухвали.

СУДДЯ ОСОБА_1