Справа № 161/7324/16-к
Провадження № 1-кп/161/405/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 22 червня 2016 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000344, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 03.06.2016 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старовойтове Любомльського району Волинської області, українця, гр.України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 297 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 08.04.2016 близько 16.00 год., перебуваючи на території кладовища, що в смт.Торчин Луцького району, з корисливих мотивів, керуючись метою викрадення майна, ігноруючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, вчинив наругу над могилами, у яких поховані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зокрема, шляхом пошкодження та демонтажу, таємно викрав 11 секцій металевої огорожі могил, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 1500 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.297 КК України, тобто вчинив наругу над могилами, з корисливих мотивів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні наруги над могилами, з корисливих мотивів, визнав повністю. Цивільний позов потерпілого визнав повністю. Суду дав показання, що 08.04.2016 близько 16.00 год., перебуваючи на території кладовища, що в смт.Торчин Луцького району, шляхом демонтажу, викрав 11 секцій металевої огорожі могил.

На даний час збитки потерпілому не відшкодовані в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. У вчиненому розкаявся та просив суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 його винність у вчиненні наруги над могилами, з корисливих мотивів, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні дав показання, що в квітня 2016 року на могилах, де поховані його рідні виявив зникнення металевих секцій. Збитки йому не відшкодовані, просив задовольнити поданий ним цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Щодо покарання покладається на думку суду.
При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, являється повною сиротою з дитинства, має постійне місце проживання, де скарг на нього не надходило, збитки потерпілому не відшкодував, однак останній на суворому покаранні не наполягає, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст.297 ч.3 КК України, у виді позбавлення волі, із застосування ст.75 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На підставі ст.ст. 128, 129 КПК України, ст.ст. 1166, 1167, ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_5 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн. спричиненої матеріальної шкоди та 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн. завданої моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Матеріальна шкода судом стягується з врахуванням пред`явленого обвинувачення, документального підтвердження завданої шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходив із засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілого та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.297 ч.3 КК України, призначивши покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_5 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн. завданої матеріальної шкоди та 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн. завданої моральної шкоди, а всього 3000 (три тисячі) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: