ЄУН193/1300/16-к
Провадження №1-кп/193/53/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
16 вересня 2016 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000269 від 23 травня 2016 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Софіївка, Софіївського району Дніпропетровської області, гр.. України, українець, з повною загальною середньою освітою, не працюючий ,військовозобов`язаний, одружений, має малолітнього сина, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України ,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), при слідуючих обставинах:
25 грудня 2015 року, о 23:30 години, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, шляхом вільного доступу зі сторони центрального входу потрапив на шиферний дах літнього майданчика кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де пересвідчившись, що його дії несуть таємний характер ,заволодів водяними відводами з-під даху літнього майданчика у кількості 2 штуки, довжиною по 5метрів кожен з переднього фасаду будівлі та 2 штуки ,довжиною по 5 м. кожен із заднього боку будівлі, загальною кількістю 4 шт., довжиною 20 м., що були виготовлені зі сплаву дюралюмінію, після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.
Вказаними діями гр.. ОСОБА_7 , спричинено потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку товарознавчої експертизи № 36 від 30.05.2016 року матеріальних збитків у розмірі 1235 грн.
У порядку ст. 128 КПК України потерпілою заявлено цивільний позов відповідно до якого ОСОБА_6 ,в обґрунтування позову вказує, що відповідно до висновку експерта їй завдано матеріальну шкоду у розмірі 1235 грн., але фактично для відновлення завданої ОСОБА_7 шкоди, а саме на придбання водяних відводів вона витратила 2776,00 грн.
Крім того, після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_7 потерпіла понесла важку моральну травму.
Відсутність викрадених ним водяних відводів спричиняє, під час дощу, руйнування тротуарної плитки на літньому майданчику ,бризки дощу та водяні потоки створюють дискомфортну ситуацію для відвідувачів майданчика та створюють несприятливі умови для відпочинку, що негативно впливає на фінансові результати її підприємницької діяльності. Через це вона відчуває душевний дискомфорт ,втратила спокій та нормальний сон. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_7 спричинив моральну шкоду ,яка оцінюється в 10000 грн.
Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину визнав повністю та пояснив, що дійсно 25 грудня 2015 року на території літнього майданчика кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , заволодів водяними відводами з-під даху літнього майданчика у кількості 2 штуки, довжиною по 5 метрів кожен з переднього фасаду будівлі та 2 штуки ,довжиною по 5 м. кожен із заднього боку будівлі, загальною кількістю 4 шт., довжиною 20 м., що були виготовлені зі сплаву дюралюмінію.
Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що у грудня місяці 2015 року з даху літнього майданчику кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ОСОБА_7 викрав металеві римби.
Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, підтверджується як показаннями самого обвинуваченого так і дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколами огляду місця події з фототаблицею (а.к.п.7-9, 35-36), протоколами допиту потерпілої ОСОБА_6 (а.к.п.8, 37), протоколом слідчого експерименту (а.к.п.50-51 ), висновком товарознавчої експертизи № 36 від 30.05.2016 року (а.к.п.29 ), протоколом огляду предмета (а.к.п.31-32), протоколом пред"явлення речей для впізнання за фотознімками (а.к.п. 38-39) та речовими доказами (а.к.п. 33 ), які в своїй сукупності підтверджують дану обставину.
Дії обвинуваченого органами досудового слідства кваліфіковані по ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ніхто із учасників процесу не оспорює вказану кваліфікацію і суд вважає дану кваліфікацію вірною.
Докази вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, є допустимими, достатніми, об`єктивними та такими, що не суперечать один одному.
Таким чином, з урахуванням показань обвинуваченого під час судового розгляду, та відсутності будь-яких суперечностей по кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_7 мало місце і це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання, суд згідно зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, характеризується за місцем проживання посередньо, не працевлаштований, на диспансерних обліках не перебуває .
Пом`якшуючими вину обставинами, суд бере до у ваги у відношенні ОСОБА_7 щире каяття, часткове відшкодування шкоди та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих вину обставин у відношенні ОСОБА_7 судом не встановлено .
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 винний у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливо без ізоляції від суспільства та необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті КК України, ближче до мінімуму, із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, так як обвинуваченим ОСОБА_7 добровільно відшкодовано матеріальну шкоду в розмірі 1235 грн. (а.к.п.33).
Також підлягає частковому задоволенню моральна шкода, так як відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини
Речові докази, що передані на зберігання потерпілій, згідно ст. 100 КПК України підлягають залишенню у володінні власника.
Запобіжний захід обвинуваченому не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки .
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, та покласти на нього обов`язки передбачені п. 3, 4 ч. 1 статті 76 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 матеріальні збитки в розмірі 1541 (одна тисяча п"ятьсот сорок одна) грн., в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 3 000 (три тисячі) грн., в іншій частині відмовити як необгрунтованій.
Речові докази (а.к.п 33-34) повернути власнику ОСОБА_6 ..
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1