АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/43/16 Справа № 433/1269/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
законного представника н/л потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9
адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_13 в інтересах засудженого ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_6 на вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2014 року, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маломихайлівка,Покровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
засудженого за ч.2 ст.286 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 15000 гривень в рахунок погашення моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави:
- витрати, пов`язані з проведенням автотехнічної експертизи по кримінальній справі в сумі 619 гривень 20 копійок;
- витрати, пов`язані з проведенням повторної автотехнічної експертизи №169-11 від 12.02.2011 року в сумі 1875 гривень 20 копійок;
- витрати, пов`язані з проведенням комісійної автотехнічної експертизи №2435 від 30.09.2011 року в сумі 2538 гривень 00 копійок;
- витрати, пов`язані з проведенням комплексної судової транспортно-трасологічної автотехнічної експертизи та експертизи технічного стану транспортних засобів №1127/1128/1129-13 від 25.06.2013 року в сумі 2448 гривень 00 копійок;
- витрати, пов`язані з проведенням комісійної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №10190/481 від 28.01.2014 року в сумі 3924 гривень 00 копійок.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним і засуджений за вчинення злочину за таких обставин.
27 червня 2010 року, близько 15 години 10 хвилин, управляючи автомобілем "DAEWOO NEXIA", держ. номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Пушкіна в с.Маломихайлівка, Покровського району, Дніпропетровської області на ділянці дороги з піщаним покриттям, загальною шириною 3 метра, з обмеженою видимістю, зі швидкістю не менше 39,5 - 47,7 км/год. при допустимій швидкості руху за умовами видимості дороги 26,7-30,9 км/год., чим порушив вимоги п. 12.2 Правил дорожнього руху України, в якому вказано, що: "в темний час доби і в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав можливість зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги". В цей час в зустрічному йому напрямку рухався мотоцикл "УРАЛ ІМ3810310" , держ. номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який в бічному причепі мотоцикла перевозив свою неповнолітню доньку ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Водій ОСОБА_6 при виявленні зустрічного мотоцикла застосував екстрене гальмування, і в той момент, коли автомобіль виїхав на лівий край проїзної частини, сталося зіткнення передньою лівою частиною автомобіля і лівою боковою частиною мотоцикла "Урал ІМ 3810310" під керуванням водія ОСОБА_7 , який щоб уникнути зіткнення виконав маневр в праву сторону, виїхав на праве узбіччя дороги. В результаті зіткнення ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому лівої гомілки на межі верхньої та середньої третини з пошкодженням судин гомілки і її травматичної ампутації, які згідно висновку судово-медичної експертизи №213-2010 р. / "Е" від 30.09.2010 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Пасажиру мотоцикла ОСОБА_12 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забитої рани обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 165-2010 р. "Е", відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Згідно додаткової судово-медичної експертизи №212/165-2010/ "Е" від 18.10.2010 року, при огляді потерпілої ОСОБА_12 виявлено наявність посттравматичного рубця в області лівої щоки, і згідно консультації лікаря спеціаліста досягнення бажаного косметичного ефекту, тобто зникнення рубця, звичайними терапевтичними засобами неможливо. Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_12 у вигляді посттравматичного рубця в області лівої щоки, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило непоправне знівечення обличчя.
Згідно висновку комісійної судової автотехнічної експертизи №2435 від 30.09.2011 року, в даній дорожній обстановці водій автомобіля "DAEWOO NEXIA" ОСОБА_6 мав в розпорядженні технічну можливість запобігти пригоді, за умови виконання з його боку вимог п.12.2 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля "DAEWOO NEXIA" ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням події. Водій мотоцикла "Урал" ОСОБА_7 не мав технічної можливості запобігти пригоді. В діях водія мотоцикла "Урал" ОСОБА_7 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху не вбачається. Враховуючи ту обставину, що водій автомобіля "DAEWOO NEXIA" ОСОБА_6 здійснював рух зі швидкістю 39,5-47,7 км/год. перевищуючи допустиму за умовами видимості швидкість руху, він позбавив себе і іншого учасника ДТП (водія ОСОБА_7 ) технічної можливості зупинити керовані ними транспортні засоби без контактування між собою, навіть за умови одночасного прийняття водіями ОСОБА_6 і ОСОБА_7 заходів до гальмування.
В апеляціях:
- прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оскаржуючи доведеності вини та правової кваліфікації дій засудженого, просить вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину і особі засудженого ОСОБА_6 , внаслідок м`якості. Просить постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 2 років;
- потерпілий ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину і особі засудженого ОСОБА_6 , внаслідок м`якості. Просить постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років та стягнути із засудженого в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 20399,81 грн. і моральну шкоду у розмірі 50000 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що ОСОБА_6 свою вину не визнав, щирого каяття з його сторони не було, вибачення за скоєне не просив і не відшкодував завдану моральну і матеріальну шкоду. Вважає, що суд безпідставно відмовив йому в задоволенні позовних вимог. Просить врахувати, що в результаті ДТП, він став інвалідом і втратив ногу, у зв`язку з чим було порушено його звичайний склад життя;
- законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 ОСОБА_9 і представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_10 оскаржили вирок з аналогічних підстав ;
- адвокат ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду у зв`язку із неповнотою та односторонністю досудового і судового слідства, істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону, а також невідповідністю призначеного покарання засудженому ступеню тяжкості вчиненого та даним про особу засудженого, внаслідок надмірної суворості. В обґрунтування своїх доводів зазначає про те, що досудове слідство проведено неповно і односторонньо, а судом не дана належна оцінка всім доказам у справі, не допитані експерти ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з приводу проведеної ними автотехнічної експертизи, не допитані працівники ДАІ, які були присутні під час огляду місця події, огляду і перевірки стану транспортного засобу. Вважає, що в діях потерпілого ОСОБА_7 вбачаються порушення ним п.п. 2.1, 2.3, 12.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого трапилась дорожньо-транспортна пригода. Просить направити матеріали кримінальної справи у відношенні ОСОБА_6 для проведення додаткового розслідування;
- засуджений ОСОБА_6 підтримав свою апеляцію та апеляцію свого адвоката, просить направити матеріали кримінальної справи відносно нього Прокурору Покровського району для проведення додаткового розслідування внаслідок неповноти та односторонності досудового і судового слідства, істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону. Зазначає, що проведення огляду місця події, а також і огляду технічного стану транспортних засобів здійснювалося без участі спеціаліста і навіть не працівниками ДАІ, а "особисто слідчим", який у судовому засіданні, підтверджуючи наявність зауважень учасників цих слідчих дій щодо невідповідності фактичним обставинам зазначеної у протоколах інформації, пояснив суду, що спеціальних автотехнічних знань він не має, однак рішення про фіксацію "конкретних даних", він приймав особисто "керуючись своїм життєвим досвідом". Допитані у суді свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інші повністю спростовували інформацію, зазначену у протоколах вказаних слідчих дій. При цьому, вказані "неправдиві дані" фактично використосувалися як слідчим так і судом. Також вказує на те, що при проведенні відтворення обстановки та обставин події, призначеного згідно до вказівки суду для усунення встановлених протиріч, фактичні дані, які були отримані, не лише не узгоджуються, а навіть повністю спростовують докази сторони обвинувачення, оскільки свідчать про порушення норм кримінально-процесуального закону, які призвели до неповноти та неправильності досудового слідства. Крім того суддею, було відмовлено в задоволенні клопотання захисника про виклик та допит працівників ДАІ, які були присутні при проведенні замірів місця ДТП і складення відповідних протоколів. При призначенні покарання, судом не було наведено жодного обгрунтування призначення покарання у вигляді позбавлення волі, а також і щодо призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, судом не наведено жодної із обставин, які обтяжують покарання, що свідчить про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляцію прокурора і просив постановити вирок, яким призначити ОСОБА_6 більш суворе покарання, пояснення засудженого та його захисника адвоката ОСОБА_11 , які просили вирок суду скасувати, а справу направити на додаткове розслідування, пояснення законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_10 , які просили призначити більш суворе покарання засудженому та пояснили, що задоволено позовні вимоги потерпілих в порядку цивільного судочинства, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданих апеляцій, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляції підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обгрунтованим. Суд обгрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до вимог ст. 334 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину. В цій частині вироку наводяться обставини, які визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, та докази, на яких грунтується висновок суду щодо кожного підсудного, з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає інші докази; обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви зміни обвинувачення; у разі визнання частини обвинувачення необгрунтованою - підстави для цього.

Судом першої інстанції щодо оскаржуваного вироку вищезазначені вимоги Закону не виконано.

Так, у вироку судом першої інстанції тільки наведено перелік доказів, відсутній їх аналіз, не надана і юридична оцінка.

Так суд, наводячи докази, на підставі яких був зроблений висновок суду про винність ОСОБА_6 , в порушення вимог ч.1 ст.334 КПК України не навів у вироку мотивів, з яких відкинуто одні докази, а прийнято інші.

Посилючись у вироку (т.3 а.с. 155 зв.) як на доказ винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, висновок експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру в Дніпропетровській області № 70/27-590 від 12.11.2010 року (а.с. 109-111 т.1), судом не надана оцінка, що саме на підставі висновків цієї експертизи:
-надати оцінку діям водіїв ОСОБА_19 та Надтоки в умовах місця пригоди, згідно вимог
ПДР, не вважається можливим;
-в умовах даної пригоди водій автомобілю «ДЕО НЕКСИА», держномер НОМЕР_1 ОСОБА_6 не мав технічної можливості при екстреному гальмуванні зупинити транспортний засіб до місця зіткнення без контактування з мотоциклом «Урал»;
-визначити технічну можливість при своєчасному прийнятті зходів екстреного гальмування водієм мотоцикла «Урл», не надається можливим; -
була закрита кримінальна справа у зв`язку з відсутністю складу злочину постановою слідчого СВ Покровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_20 від 25.11.2010 року (т.1 а.с.113).
Не надано судом першої інстанції оцінки і іншим суперечностям у викладених у вироку доказах.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.367 КПК України, підставами для скасування або зміни судових рішень, зазначених у частині першій статті 347 цього Кодексу, при розгляді справи в апеляційному суді є:
2) невідповідність висновків суду, викладених у вироку (постанові), фактичним обставинам справи;
Згідно зі ст.369 КПК України вирок чи постанова вважаються такими, що не відповідають фактичним обставинам справи:
1) коли висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні;
2) коли суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки;
3) коли при наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у вироку (постанові) не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші;
З п.п.16,17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» №5 від 29 червня 1990 року (Із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України ) вбачається, що «Суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення, не обмежуючись лише зазначенням прізвища свідка, потерпілого або назви проведеної експертизи тощо. З показань підсудного, потерпілого, свідка у вироку слід наводити лише ті, в яких йде мова про фактичні дані, що стосуються доказуваної обставини. В основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні. При постановленні вироку суд колегіально чи суддя одноособово, в умовах, що виключають будь-яке втручання у вирішення конкретних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, зазначених у ст.324 КПК України. Висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

При даних обставинах вирок не може вважатися законим та обгрунтованим, а тому підлягає безумовному скасуванню, а справа - поверненню на новий судовий розгляд.

На підставі викладеного та керуючись п.п.11,15 Перехідних положень КПК України, ст.ст.365,366, 374 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, адвоката ОСОБА_13 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 - ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 , - задовольнити частково.
Вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2014 року відносно ОСОБА_6 , - скасувати та направити справу на новий розгляд, в той же суд, в іншому складі суддів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

___________________ _____________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4