Справа № 483/524/15-к 30.06.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/107/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2015 року по кримінальному провадженню за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іллічівка, Братського району, Миколаївської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.3 ст.185 КК України

Учасники судового провадження.
прокурор ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення судом покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі та на призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до цього вироку не відбутої частини покарання за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 березня 2014 року остаточно призначити 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України - 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до цього вироку невідбутої частини покарання за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 березня 2014 року остаточно призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Узагальнені доводи апелянта.
Прокурор вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки судом порушено правила призначення покарання за окремими епізодами злочинної діяльності, які кваліфікуються за однією частиною однієї статті кримінального закону і які не мають самостійної санкції, тобто судом невірно двічі призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, після чого невірно на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань.

Також вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України за два епізоди злочинної діяльності - у виді 2 років позбавлення волі не відповідає тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, тому просить застосувати за ч.2 ст. 185 КК України більш сурове покарання 3 роки позбавлення волі.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_7 визнано винним в тому, що 25 лютого 2015 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , таємно викрав металеву ванну вартістю 600 грн., яка належить ОСОБА_9 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, 24 січня 2015 року о 00 год. 30 хв. ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи біля магазину «Дизайн», що розташований по вулиці Шмідта в місті Очакові Миколаївської області, таємно викрав дві металеві кришки каналізаційних люків загальною вартістю 900 грн., які знаходяться на балансі та належать КП «Очаківводоканал». Після цього з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора, на підтримку апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав позицію прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини справи, доведеність винуватості ОСОБА_7 та кваліфікація скоєних ним злочинних діянь апелянтом не оспорюються. Тому, на підставі ч.1 ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевірялись.
Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 , на що посилається прокурор, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України та п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього.
За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Проте, суд, зазначених вимог закону не дотримався.
З вироку суду вбачається, що відповідальність Макарова за вчинення двох крадіжок передбачена однаковою нормою кримінального закону частиною 2 статті 185 КК України, тобто за таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Але ж суд, кваліфікувавши дії ОСОБА_10 окремо за кожний епізод обвинувачення, при призначенні покарання безпідставно двічі призначив покарання за однією й тією ж нормою закону, а остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1ст.70 КК України, чим допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. У зв`язку з чим на підставі п.4ч.1ст.409 КПК України вирок суду в цій частині підлягає скасуванню.
Також, на думку колегії суддів, є слушними доводи прокурора що призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України за два епізоди злочинної діяльності - у виді 2 років позбавлення волі, не відповідає тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.
При призначенні покарання ОСОБА_7 , судом не виконано вимоги ст. 65 КК України, згідно з якими покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як вбачається з даних про особу винного, він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів (а.п.53) та до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП, характеризується негативно (а.п.54), не працює та не приймав жодних заходів для працевлаштування, перебуває на обліку у лікаря нарколога як особа, яка зловживає спиртними напоями.

Вказані обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого, його схильність до продовження злочинної діяльності та небажання ставати на шлях виправлення.

З огляду на наведене вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з постановленням апеляційним судом свого вироку у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 407, п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України через необхідність застосування більш суворого покарання, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.11.2015 стосовно ОСОБА_7 в частині кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 та ч.2 ст.185 КК України та призначення покарання ч. 1 ст. 70 КК України скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким перекваліфікувати діяння ОСОБА_7 з ч.2 ст.185 КК України та ч.2 ст.185 КК України на ч.2 ст.185 КК України і призначити за цим законом ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 березня 2014 року остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржений в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під варто у той самий строк, з дня вручення копії вироку.

Головуюча
Судді: