Справа №164/1547/15-к
Номер провадження 1-кп/162/9/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2016 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника поліції у справах у справах дітей ОСОБА_4 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_5 ,

неповнолітніх обвинувачених - цивільних відповідачів ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

потерпілих- цивільних позивачів ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 ,

цивільних відповідачів ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Любешів кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр судових розслідувань № 0000411 від 04 листопада 2014 року щодо неповнолітніх обвинувачених

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Маневичі, Маневицького району Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, учня навчально - виховного комплексу ,,Маневицька загальноосвітня школа I - III ступенів № 2 гімназія ім. А.П. Бринського, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Маневичі, Маневицького району Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, учня навчально - виховного комплексу ,,Маневицька загальноосвітня школа I - III ступенів № 2 гімназія ім. А.П. Бринського'' Волинської області, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 народження обвинувачуються у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, вчинених за попередньою змовою, керуючись корисливим мотивом та з метою викрадення чужого майна, тобто крадіжках, які мали місце в листопаді 2014 року в смт. Маневичі Волинської області.
Так, зокрема в ніч на 04 листопада 2014 року неповнолітні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою, керуючись корисливим мотивом, з метою крадіжки чужого майна, прийшли до магазину «Наталі», що в смт. Маневичі, Маневицького району, по вул. Незалежності, де, переконавшись, що їх ніхто не бачить, пошкодили цеглиною склопакет вхідних дверей, через які проникли до вищевказаного приміщення, звідки таємно викрали грошові кошти у сумі 985 грн., що знаходились в касі магазину та картки поповнення оператора мобільного зв`язку «Київстар» у кількості 48 одиниць за ціною 43 грн. кожна на суму 2064 грн.
Внаслідок даної крадіжки неповнолітні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заподіяли потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 3049 грн.
Крім того, у ніч на 08 листопада 2014 року неповнолітні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою, керуючись корисливим мотивом, з метою повторної крадіжки чужого майна, прийшли до магазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де, переконавшись, що їх ніхто не бачить, пошкодили каменем склопакет вікна, через яке проникли до вказаного приміщення, звідки повторно таємно викрали тютюнові вироби, що належать приватному підприємцю ОСОБА_13 , зокрема: «Бонд синій» - 10 пачок за ціною 11 грн. за одну пачку на суму 110 грн., «Президент» - 8 пачок за ціною 12 грн. 50 коп. за одну пачку на суму 100 грн., «Вінстон» - 10 пачок за ціною 16 грн. 50 коп. за одну пачку на суму 165 грн., «Парламент» - 7 пачок за ціною 20 грн. за одну пачку на суму 140 грн., «Прилуки» - 10 пачок за ціною 9 грн. 50 коп. за одну пачку на суму 95 грн., «Кент НД» - 10 пачок за ціною 18 грн. за одну пачку на суму 180 грн., «Кент 4» - 6 пачок за ціною 18 грн. за одну пачку на суму 108 грн., «Кент 6» - 5 пачок за ціною 18 грн. за одну пачку на суму 90 грн., «Кент 8» - 4 пачки за ціною 18 грн. за одну пачку на суму 72 грн., «Ротмансдемі» - 6 пачок за ціною 13 грн. 50 коп. за одну пачку на суму 81 грн., «Ротманснано» - 6 пачок за ціною 11 грн. 50 коп. за одну пачку на суму 69 грн., «Вінстон ХС» - 8 пачок за ціною 16 грн. 50 коп. за одну пачку на суму 132 грн., «Вінстонголд» - 8 пачок за ціною 17 грн. за одну пачку на суму 136 грн.
Внаслідок даної крадіжки неповнолітні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заподіяли потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 1478 грн.
Окрім того, із даного магазину та в цей же час неповнолітні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою, керуючись корисливим мотивом, з метою повторної крадіжки чужого майна повторно таємно викрали, належні приватному підприємцю ОСОБА_14 грошові кошти з каси магазину в сумі 910 грн., а також наступні продукти харчування: «Снікерс 50 г» - 6 шоколадних батончиків за ціною 6 грн. 60 коп. за один батончик на суму 39 грн. 60 коп., «Снікерс 87 г» - 4 шоколадних батончиків за ціною 12 грн. 10 коп. за один батончик на суму 48 грн. 40 коп., «Снікерс 81 г» - 5 4 шоколадних батончиків за ціною 11 грн. за один батончик на суму 55 грн., «Мілкі вей 26 г» - 2 шоколадні плитки за ціною 3 грн. за одну плитку на суму 6 грн., «Еменденс» - 2 пачки за ціною 10 грн. за одну пачку на суму 20 грн., «Брюрошен» - 4 шоколадні плитки за ціною 14 грн. 60 коп. за одну плитку на суму 58 грн. 40 коп., цукерки шоколадні 2 кг за ціною 50 грн. за один кг на суму 100 грн., скретч - картки поповнення «Київстар» - 15 карток за ціною 43 грн. за одну картку на суму 645 грн., виноград - 4 кг за ціною 26 грн. за 1 кг на суму 104 грн., мандарини - 5 кг за ціною 23 грн. 20 коп. за 1 кг на суму 116 грн., банани - 3,5 кг за ціною 19 грн. 40 коп. за 1 кг на суму 67 грн. 90 коп., вода «Лужанська» 0,5 л - 1 пляшка за ціною 6 грн. 80 коп. за пляшку на суму 6 грн. 80 коп., жуйки - 10 шт. за ціною 3 грн. 80 коп. за одну на суму 38 грн..
Внаслідок даної крадіжки неповнолітні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заподіяли потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 2215 грн.
Крім того, 17 листопада листопада 2014 року близько 04 год. неповнолітні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою, керуючись корисливим мотивом, з метою повторної крадіжки чужого майна, прийшли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , де, переконавшись, що їх ніхто не бачить, за допомогою металевої кочерги, виявленої у котельні даного магазину, розбили вікно, через яке проникли до вищевказаного приміщення, звідки повторно таємно викрали грошові кошти з каси магазину в сумі 500 грн. та товари, які належать приватному підприємцю ОСОБА_15 , зокрема: цигарки «Данхіл» - 5 пачок за ціною 20 грн. 50 коп. за пачку на суму 102 грн., цигарки «Вояж» - 8 пачок за ціною 15 грн. 50 коп. за пачку на суму 124 грн., горілка «Роял» 0,5 л - 2 пляшки за ціною 42 грн. за одну пляшку на суму 84 грн., горілка «Козацька рада» 0,5 л - З пляшки за ціною 47 грн. 50 коп. за одну пляшку на суму 142 грн. 50 коп., коньяк «Старий кахеті» 0,25 л - 3 пляшки за ціною 56 грн. за одну пляшку на суму 168 грн., печиво вагове 2 кг за ціною 30 грн. за 1 кг на суму 60 грн., чай «Грінфілд» - 5 пачок за ціною 19 грн. 50 коп. за одну пачку на суму 97 грн., шоколад «Рошен» - 8 плиток за ціною 12 грн. 75 коп. за одну плитку на суму 102 грн., олія соняшникова «Дніпровська» 5 л - 1 пляшка за ціною 67 грн. 75 коп. за одну пляшку на суму 67 грн. 75 коп., жувальна гумка - 120 штук за ціною 1 грн. 25 коп. за одну штуку на суму 150 грн.
Внаслідок даної крадіжки неповнолітні обвинувачені ОСОБА_18 та ОСОБА_7 заподіяли потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 1598 грн. 25 коп
Окрім того, у ніч на 28 листопада 2014 року неповнолітні обвинувачені ОСОБА_18 та ОСОБА_7 за попередньою змовою, керуючись корисливим мотивом, з метою повторної крадіжки чужого майна, прийшли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , де, переконавшись, що їх ніхто не бачить, за допомогою дерев`яної табуретки, виявленої на внутрішньому подвір`ї даного магазину, розбили вікно, через яке проникли до вищевказаного приміщення, звідки повторно таємно викрали грошові кошти з каси магазину в сумі 150 грн. та товари, які належать приватному підприємцю ОСОБА_15 , а зокрема: скетч-картки поповнення «Київстар» у кількості 5 карток по ціні 44 грн. на суму 220 грн., цигарки «Данхіл» - 10 пачок за ціною 21 грн. 50 коп. за одну пачку на суму 215 грн., цигарки «Вояж» - 10 пачок за ціною 15 грн. 50 коп. за одну пачку на суму 155 грн., цигарки «Кент» - 8 пачок за ціною 18 грн. за одну пачку на суму 144 грн., цигарки «Капрі» - 14 пачок за ціною 13 грн. за одну пачку на суму 182 грн., цигарки «Парламент» - 10 пачок за ціною 22 грн. 50 коп. за одну пачку на суму 225 грн., чай «Ахмад» 100 г - 10 пачок за ціною 26 грн. 50 коп. за одну пачку на суму 265 грн., горілка «Немирів особлива» 0,5 л - 5 пляшок за ціною 45 грн. 50 коп. за одну пляшку на суму 227 грн. 50 коп., горілка «Козацька рада» 0,7 л - 4 пляшки за ціною 65 грн. за одну пляшку на суму 260 грн., коньяк «Аріне» 0,5 л - 2 пляшки за ціною 126 грн. за одну пляшку на суму 252 грн., кава розчинна «Якобз Монарх» 156 г - 4 банки за ціною 68 грн. 25 коп. за одну банку на суму 136 грн. 90 коп., кава «Якобз» заварна 500 г - 2 пачки за ціною 75 грн. за одну пачку на суму 150 грн., кава «Якобз» розчинна 230 г - 2 банки за ціною 96 грн. за одну банку на суму 192 грн., кава «Якобз» розчинна 46 г - 2 банки за ціною 27 грн. 50 коп. за одну банку на суму 55 грн., кава «Якобз Монарх» розчинна 48 г - 2 пачки за ціною 35 грн. 25 коп. за одну пачку на суму 70 грн. 50 коп., кава «Якобз Монарх» розчинна 95 г - 4 пачки за ціною 62 грн. 10 коп. за одну пачку на суму 248 грн. 40 коп., кава «Якобз» економ пакет 78 г - 3 пачки за ціною 37 грн. 50 коп. за одну пачку на суму 112 грн. 50 коп., кава «Якобз» 3 в 1 - 52 стіки за ціною 1 грн. 75 коп. за один стік на суму 91 грн., кава «Нескафе» 3 в 1 - 55 стіків за ціною 2 грн. за один стік на суму 110 грн., кава «Нескафе» 100 г - 3 пачки за ціною 43 грн. за одну пачку на суму 129 грн., кава «Нескафе» 50 г - 3 пачки за ціною 23 грн. за одну пачку на суму 69 грн., вафлі «Артек» - З пачки за ціною 9 грн. 75 коп. за одну пачку на суму 29 грн. 25 коп., жуйки «Орбіт» - 90 пачок за ціною 4 грн. 50 коп. за одну пачку на суму 405 грн., жуйки «Екліпс» - 30 пачок за ціною 5 грн. 50 коп. за одну пачку на суму 165 грн., цукерки «Рошен Вечірній Київ» - 1 пачка за ціною 65 грн. за одну пачку на суму 65 грн., цукерки «Рошен Асорті» - 2 пачки за ціною 48 грн. за одну пачку на суму 96 грн., шоколад «Рошен екстра чорний» - 4 плитки за ціною 35 грн. 50 коп. за одну плитку на суму 142 грн., шоколад «Рошенелеганс» - 8 плиток за ціною 18 грн. 50 коп. за одну плитку на суму 148 грн., шоколад «Корона чорний цілий горіх» - 10 плиток за ціною 15 грн. 50 коп. за одну плитку на суму 155 грн., шоколад «Корона чорний горіх мелений» - 10 плиток за ціною 13 грн. 50 коп. за одну плитку на суму 135 грн., шоколад «Корона молочний» - 10 плиток за ціною 12 грн. 30 коп. за одну плитку на суму 123 грн., шоколад «Корона молочний з цілим лісовим горіхом» - 5 плиток за ціною 15 грн. 50 коп. за одну пачку на суму 77 грн. 50 коп., шоколад «Корона чорний пористий» - 6 плиток за ціною 13 грн. 50 коп. за одну плитку на суму 81 грн., шоколад «Корона молочний пористий» - 6 плиток за ціною 13 грн. 50 коп. за одну плитку на суму 81 грн., шоколад «Корона білий пористий» - 6 плиток за ціною 13 грн. 75 коп. за одну плитку на суму 82 грн. 50 коп., шоколад «Корона молочний з родзинками і лісовими горіхом» - 6 плиток за ціною 10 грн. 40 коп. за одну плитку на суму 62 грн. 40 коп., шоколад «Корона чорний з родзинками і лісовим горіхом» - 10 плиток за ціною 10 грн. 40 коп. за одну плитку на суму 104 грн., шоколад «Корона чорний зі смородиною» - 10 плиток за ціною 10 грн. 40 коп. за одну пачку на суму 104 грн., шоколад «Мілка» - 9 плиток за ціною 13 грн. за одну плитку на суму 117 грн.
Внаслідок даної крадіжки неповнолітні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заподіяли потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 5832 грн. 45 коп.
Всього внаслідок вчинення неповнолітніми обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в листопаді 2014 року в смт. Маневичі Волинської області кримінальних правопорушень потерпілим була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 13266 грн. 90 коп.
Неповнолітні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні своєї винуватості в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях не визнали. Показали, що грошових коштів, карток поповнення оператора мобільного зв`язку «Київстар» та продуктів із магазинів, що знаходяться в смт. Маневичі та зазначені в обвинувальному акті не вчиняли.
Суд, розглянувши кримінальне провадження на засадах змагальності та диспозитивності, безпосередньо перевіривши та дослідивши лише ті докази сторони обвинувачення та сторін захисту, які в ході судового розгляду кримінального провадження надані суду, проаналізувавши їх в сукупності та системному взаємозв`язку між ними, відповідно до положень ст.94 КПК України, вважає, що в судовому засіданні не здобуто достатніх доказів, які б доводили вчинення саме неповнолітніми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначених в обвинувальному акті та інкримінованих їм злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, а тому вважає за необхідне виправдати їх на підставі ч. 1 п. 2 ст. 373 КПК України, у зв`язку з тим, що не доведено їх винуватість у вчиненні зазначених злочинів поза розумним сумнівом, виходячи з наступного.
Ч. 1 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно до вимог, передбачених ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 01.11.1996 року, за № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Згідно із вимогами ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Приймаючи рішення про виправдування неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, суд виходить із того, що ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду, як стороною обвинувачення, так і потерпілими не наведено доказів винуватості вчинення неповнолітніми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочинів поза розумним сумнівом, а можливість здобуття інших доказів вичерпана і не пропонується стороною обвинувачення та/чи потерпілими.
У відповідності до ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.
Так, судом безпосередньо досліджено докази, що знаходяться у матеріалах кримінального провадження та надані стороною обвинувачення, які свідчать лише про те, що в ніч на 04 листопада 2014 року, в ніч на 08 листопада 2014 року, в ніч 17 листопада 2014 року та в ніч на 28 листопада 2014 року мало місце проникнення в приміщення - магазини, що належать потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Сторона обвинувачення обґрунтовує винуватість неповнолітніх обвинувачених показаннями потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та письмовими доказами.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування відносно неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпочате на підставі заяви ОСОБА_31 від 04.11.2014 pоку, заяви ОСОБА_21 від 08.11.2014 pоку, протоколу прийняття заяви від ОСОБА_20 від 08.11.2014 pоку, протоколів прийняття заяви від ОСОБА_15 від 17.11.2014 року та 28.11.2014 року.
Допитані в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 показали, що в період зазначений в обвинувальному акті в приміщеннях, які їм належать чи вони їх орендують трапилися крадіжки товарів та коштів.
Зокрема, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 показала, що про крадіжку товарів з магазину їй стало відомо від її чоловіка ОСОБА_32 .. Ревізію проводила ввечері того ж дня разом з продавцем ОСОБА_19 та своєю знайомою ОСОБА_33 , договір про повну матеріальну відповідальність укладено лише між нею та продавцем. Остання ревізія в магазині проводилася за два місяці до крадіжки. Картки поповнення мобільного оператора «Київстар» купили в кількості 50 штук та ідентифікаційних ознак - номерів карток поповнень не фіксували. Письмову згоду на огляд магазину працівникам міліції не надавала, оскільки в зазначений день була відсутня за місцем проживання - перебувала в м. Хмельницькому, під час проведення огляду приміщення працівниками міліції участі не брала, а тому ніяких документів не підписувала.
Потерпіла ОСОБА_34 в судовому засіданні показала, що крадіжка відбулася в магазині в ніч з 07 на 08 листопада 2014 року, хто виявив крадіжку не знає, продавців знає лише візуально і як звати. Участі в проведенні ревізії не брала, оскільки в той день була в м. Луцьку на весіллі дочки, коли проводилася остання ревізія до крадіжки не пам`ятає. Дозвіл на огляд приміщення магазину працівникам міліції надавала в м. Луцьку, проте яким чином не пам`ятає. ОСОБА_13 також повідомила, що магазин орендує разом з потерпілою ОСОБА_14 .
Потерпіла ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що 04 листопада 2014 року їй стало відомо про крадіжки з магазинів в смт. Маневичі. В той день до магазину прийшли працівники міліції і попросили дозволу переписати номери карток поповнення мобільних операторів, які є в продажі. Після отримання її усного дозволу, вони переписали номера карток поповнень, але будь - яких документів при цьому потерпіла особисто не підписувала. 08 листопада 2014 року до неї зателефонували діти і повідомили, що в магазині сталася крадіжка, розбите вікно, розкидані продукти та викрадено грошові кошти в сумі 910 грн., крадіжку виявив зять ОСОБА_20 .. Коли приїхала, працівників міліції в магазині в той час не було, в той день ніяких документів не підписувала, а пізніше їй працівники міліції надали для підпису документи, які вона підписала, не читаючи. Обліком товарів в магазині та всією організацією торгівлі займається її дочка ОСОБА_21 . Зазначила, що з магазину було викрадено близько 15 карток поповнень з тих, що переписували працівники міліції, з шухляди - гроші в сумі 910 грн., хто саме їх там залишив не знає та продукти. Після вчинення крадіжки ревізію особисто не проводила, цим займалася дочка ОСОБА_21 з продавцями. Приміщення магазину орендує разом з потерпілою ОСОБА_34 , магазини між собою не розділені.
Потерпіла ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що 17 листопада 2014 року продавець повідомила, що на задньому дворі були побиті 3 вікна. Крадіжку, що відбулася в ніч з 27 на 28 листопада 2014 р. виявив її чоловік. В магазині працює четверо працівників, які міняються один раз в два дні, при передачі зміни працівниками ревізія не проводиться, акт приймання - передачі товару не оформляється. Ревізія в магазині проводиться один раз в місяць. Після крадіжки ревізію проводила особисто з працівниками.
Надані в судовому засіданні показання потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 жодним чином не підтверджують причетність неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до скоєння крадіжок товарів та коштів з їхніх магазинів, ніхто з потерпілих не бачив як неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчиняли крадіжки, вони лише підтвердили сам факт вчинення крадіжок з магазинів в період, зазначений в обвинувальному акті.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що 04 листопада 2014 p., прийшовши на роботу, виявила розбите вікно, одразу зателефонувала до ОСОБА_35 .. Вказала, що з магазину було викрадено 48 карток поповнень мобільного оператора «Київстар» та гроші. Перед тим було закуплено 50 карток поповнень, з них дві було продано нею. Ревізію проводили того дня ввечері разом з потерпілою ОСОБА_12 та ОСОБА_36 .. Зазначила, що касового апарату в магазині немає, інформацію про рух товару записували в зошиті, до крадіжки номери карток поповнень мобільних операторів не записували. Остання ревізія проводилася за три місяці до крадіжки. В магазин до приїздупрацівників міліції не заходила, зайшла лише ввечері, коли приїхала потерпіла ОСОБА_12 , працівників міліції вже тоді не було.
Суд бере до уваги, що покази потерпілої ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_19 щодо періоду проведення ревізій в магазині до вчинення крадіжки є суперечливими, а також те, що ревізію в магазині після вчинення крадіжки було проведено за участю сторонньої особи.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що перед крадіжкою приходив дільничний інспектор та переписував номери карток поповнень. В магазині працює два продавця ОСОБА_37 , яка виявила крадіжку та ОСОБА_38 . Питаннями ведення бухгалтерії займається дружина ОСОБА_21 .. Зазначив, що в той день, після вчинення крадіжки, проводилася ревізія. Під час огляду місця події працівниками міліції були присутні продавці, дружина та теща - ОСОБА_14 ..
Суд звертає увагу, що показання свідка в цій частині суперечать показанням потерпілої ОСОБА_14 , яка категорично заперечує свою присутність під час проведення огляду місця події. Окрім того, свідок ОСОБА_20 показав, що письмового дозволу працівникам міліції на проведення огляду магазину не надавав. Приміщення також орендує потерпіла ОСОБА_39 , яка є його рідною сестрою, а слідчий ОСОБА_24 , який проводив досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, є сином двоюрідного брата.
Свідок ОСОБА_21 - дочка потерпілої ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що вранці продавець магазину передзвонила до чоловіка та повідомила, що пошкоджений ролет. В магазин зайшла з працівниками міліції. Були викрадені кошти в сумі 910 грн., продукти харчування, фрукти, телефонні картки поповнення мобільного оператора «Київстар». Зазначила, що їй відомо, що напередодні працівники міліції приходили до магазину та переписували номера карток поповнень мобільного оператора, які продавалися в магазині. За період часу, коли приходили працівники міліції та до крадіжки в магазин закуповувалися нові картки поповнень мобільних операторів. Доповнила, що допомагає матері вести бухгалтерські документи та проводить ревізії, проте будь-якого відношення до підприємницької діяльності не має. За 1,5 - 2 місяці до крадіжки проводилася ревізія в магазині. Бачила як проводили ревізію в потерпілої ОСОБА_13 та допомагала її проводити.
Свідок ОСОБА_22 - продавець у потерпілої ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що прийшла на роботу о 7 год. 30 хв., побачила розбите вікно. Остання ревізія проводилася за 1,5 - 2 місяці до крадіжки. Зазначила, що в магазині працює чотири продавця, які кожні два дні почергово міняються. При передачі зміни ніяких документів не оформляють та наявний товар для продажу не перевіряють.
Суд бере до уваги показання допитаних в судовому засіданні оперативних працівників міліції ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_25 та зазначає, що в їх показаннях відсутні дані про причетність неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до вчинення крадіжок, які зазначаються в обвинувальному акті.
Суд також бере до уваги показання слідчого ОСОБА_24 , який показав на обставини проведення досудового розслідування в зазначеному кримінальному провадженні та деталі проведення слідчих дій, а також те, що оголошення підозри неповнолітньому ОСОБА_7 було проведено ним з істотним порушенням права неповнолітньої особи на захист, оскільки дана процесуальна дія проводилося за участю законного представника та без участі захисника, який був залучений через декілька днів.
У відповідності до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Дослідивши дані свідками показання безпосередньо в судовому засіданні, суд не вбачає, що крадіжки, які були вчиненні з магазинів в період листопада 2014 року в смт. Маневичі, та які зазначені в обвинувальному акті, були вчинені саме неповнолітніми обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Що стосується письмових доказів, наданих стороною обвинувачення на підтвердження винуватості вчинення крадіжок неповнолітніми обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд вважає їх такими, що не підтверджують винуватість вказаних неповнолітніх обвинувачених у вчиненні крадіжок, що їм інкримінуються.
У відповідності до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом.
Ст. 87 КПК України передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а саме: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов, 2) отриання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження, 3) порушення права особи на захист, 4) отримання показань від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права, 5) порушення права на перехресний допит.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 237 КПК України, огляд місцевості, приміщення, речей та документів проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.1 цієї статті, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко - чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.
У відповідності до ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння.
Згідно ст. 233 КПК України ніхто немає права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Так, судом встановлено, що по приїзду працівників міліції після виявлення слідів вчинення потерпілими чи іншими особами крадіжок, були складені протоколи огляду місця події. Протокол огляду місця події від 04.11.2014 року є явно недопустимим доказом, оскільки прочитати його зміст в ході судового розгляду не виявилося можливим, що унеможливлює встановити наявність чи відсутність слідів вчинення злочину, а також предметів, які вилучалися працівниками міліції.
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 08.11.2014 року, він був проведений без участі потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_40 , а також без добровільної згоди на проведення огляду приміщення магазину його власника. Судом взято до уваги те, що протокол огляду місця події складений за фактами вчинення двох крадіжок - в потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_39 , які під час його проведення були відсутні, а також добровільної письмової згоди, як було встановлено в судовому засіданні, не надавали. Стороною обвинувачення не подано до суду ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення огляду приміщення в зазначених потерпілих.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що огляд місця події від 08.11.2014 року був проведений з істотним порушенням вимог ст.ст. 233, 237 КПК України та у відповідності до ст. 89 КПК України визнає даний доказ не допустимим.
Що стосується протоколу огляду місця події від 17.11.2014 року, судом взято до уваги те, що потерпіла ОСОБА_15 також добровільного дозволу на огляд приміщення магазину не надавала. Стороною обвинувачення в ході судового розгляду не надано підтверджень, що була письмова згода потерпілої на проведення таких слідчих дій та ухвал слідчого судді про дозвіл на проникнення до зазначеного вище приміщення стороною обвинувачення не подано, а тому, суд вважає, що даний огляд місця події був проведений з порушенням вимог ст.ст. 233, 237 КПК України та у відповідності до ст. 89 КПК України визнає даний доказ не допустимим.
Суд приймає до уваги, що під час проведення огляду місця події 28.11.2014 року в приміщенні магазину, який належить потерпілій ОСОБА_15 огляд місця події був проведений з дотриманням вимог ст.ст. 233, 237 КПК України. Проте, в даному протоколі огляду місця події відсутні дані про причетність до вчинення крадіжки в зазначений день неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки на вилучених речах не було виявлено слідів злочину, які б належали неповнолітнім обвинуваченим.
Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що висновки експертиз за №88 від 11.02.2014 року є неналежним доказом, оскільки огляд місць події від 08.11.2014 року був проведений з істотним порушенням вимог процесуального законодавства України та суд визнав їх недопустимими доказами. Висновком експертизи № 86 від 10.02.2015 року встановлено, що сліди рельєфної поверхні не придатні для встановлення групової належності.
Згідно ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 1ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
З п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 10 «Про судову практику в справах про злочини проти власності» вбачається, що предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи: речі (рухомі й нерухомі), грошові кошти, цінні метали, цінні папери тощо, а також право на майно та дії майнового характеру, електрична та теплова енергія.
У відповідності до п. 25 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається в грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи.
Суд, безпосередньо дослідивши надані стороною обвинувачення докази на підтвердження вартості викрадено майна, встановив наступне.
По епізоду крадіжки в потерпілої ОСОБА_41 стороною обвинувачення подано акт № 1, накладна на картки поповнення (без ідентифікаційних ознак скетч - карток поповнень мобільного оператора «Київстар», без підписів осіб, які надали та одержувачів, які прийняли), запит в ТОВ «Колл - телеком» та відповідь з ТОВ «Кол - телеком» (без дати та лише з інформацією, що 31.10.2014 року на території Волинської області було відвантажено 400 карток поповнень мобільного оператора «Київстар»). З даних доказів не вбачається, який товар був наявний в потерпілої до крадіжки, а тому в судовому засіданні не вдалося можливим встановити вартість викраденого, а тому і суму завданих збитків, оскільки ні потерпілою, ні стороною обвинувачення не подано суду доказів на підтвердження суми збитків, завданих злочином, окрім як акту № 1 за підписом двох осіб - ОСОБА_12 та ОСОБА_19 , хоча ревізію, як було встановлено в ході судового розгляду проводило трьох осіб. З відповіді ТОВ «Колл - телеком» не вбачається, які саме скетч-картки поповнення мобільного оператора «Київстар» були відвантажені саме потерпілій ОСОБА_42 та в якій кількості. Суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_19 , яка показала, що остання ревізія в магазині проводилася за два місяці до крадіжки та ревізію після вчинення крадіжки проводили також і особа, яка не має будь якого відношення до магазину.
По епізоду крадіжок в потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 стороною обвинувачення подано акти перевірки цінностей, інвентаризаційні описи товарів, довідка по викраденому. Суд звертає увагу на показання потерпілих ОСОБА_43 та ОСОБА_14 про те, що останні під час проведення інвентаризації присутні не були, а тому не встановлювали фактичні збитки та суму завданої матеріальної шкоди. Ревізії проводили продавці та інші сторонні особи. Суд приймає до уваги, що свідок ОСОБА_21 , яка не має жодного відношення до підприємницької діяльності ОСОБА_14 та ОСОБА_39 проводила ревізію товарно - матеріальних цінностей. Потерпілими та стороною обвинувачення не доведено в судовому засіданні, що ревізія в потерпілих була проведена згідно вимог чинного законодавства України та підтверджена первинними документами. Суд також бере до уваги, що акти ревізій у вказаних потерпілих підписані тими самими особами - ОСОБА_38 та ОСОБА_37 , а також те, що довідка по викраденому стосується двох потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які займаються різними видами підприємницької діяльності та підписана за участю чотирьох осіб, які одна до одного відношення не має.
Враховуючи зазначене, суд критично оцінює докази, подані в судовому засіданні стороною обвинувачення на підтвердження суми викраденого в потерпілих ОСОБА_39 та ОСОБА_14 ..
У відповідності до ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подано рапорт оперативного уповноваженого ОСОБА_26 , з якого вбачається, що працівник міліції зазначає номера скетч - карток мобільних операторів, які продавалися в магазинах смт. Маневичі. Судом взято до уваги показання оперативного уповноваженого ОСОБА_26 про те, що коли він переписував номери карток поповнень мобільних операторів в магазинах, письмового дозволу від власників та відповідних ухвал суду не було. Номера карток поповнень мобільних операторів записував в блокнот, а потім оформляв рапортом, при цьому будь яких процесуальних документів не оформляв. А тому, суд вважає, що працівник міліції ОСОБА_26 , переписуючи номера скетч карток поповнень мобільних операторів, які були знаходилися в магазинах в продажу, фактично провів огляди місць подій без оформлення відповідних процесуальних документів, без добровільної письмової згоди на те осіб, у володінні яких вони перебували та без відповідних дозволів слідчих суддів. Враховуючи зазначене, суд вважає, що рапорт оперативного уповноваженого ОСОБА_26 був проведений з порушенням вимог ст.ст. 233, 237 КПК України та у відповідності до ст. 89 КПК України визнає даний доказ не допустимим.
По епізоду крадіжок в потерпілої ОСОБА_15 стороною обвинувачення на підтвердження суми викраденого подано акти ревізій. Судом взято до уваги показання свідка ОСОБА_22 , яка повідомила, що ревізія в магазині проводилася за 1,5 - 2 місяці до крадіжки, а також те, що під час передачі зміни продавці не оформляють будь - яких документів та не перевіряють наявність і кількість товару, наявного в магазині. Стороною обвинувачення та потерпілою не спростовано поза розумним сумнівом в судовому засіданні сумніви сторони захисту про те, що недостача товару могла статися внаслідок роботи працівників.
Враховуючи зазначене, в судовому засіданні не здобуто доказів на підтвердження кількості викрадених речей і коштів в потерпілих, суми викраденого та вартості завданих збитків завданої матеріальної шкоди.
Стороною обвинувачення винуватість неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні ряду крадіжок, що їх інкримінуються доводиться інформацією отриманої від ПрАТ «Київстар», а саме щодо поповнень викраденими скетч - картками мобільних телефонів неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також телефонними розмовами, які мали місце в час вчинення крадіжок.
Будучи допитаними в судовому засіданні, неповнолітні обвинуваченні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду показали, кожен зокрема, що мобільні телефони поповнювали їм або батьки, або самі купували картки для поповнення мобільних номерів телефонів, що стосується розмов в нічний час дали пояснення про те, що грали в одну і ту саму гру, а тому всі розмови були пов`язані виключно з ігровими моментами.
Що стосується поповнень мобільного телефону ОСОБА_30 , як неповнолітній, так і свідок дали чіткі та послідовні показання, що неповнолітній ОСОБА_6 неодноразово за проханням дядька ОСОБА_30 та за його кошти поповнював мобільний номер телефону останнього.
Дані показання обвинувачених стороною обвинувачення не спростовані належними та допустимими доказами, а тому суд вважає, що дані показання відповідають дійсності, є узгодженими між собою, послідовними та не суперечать наданим стороною обвинувачення доказам.
Що стосується проведення обшуків за місцем проживання неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд зазначає, що під час обшуку в ОСОБА_7 речей та предметів, які б доводили його причетність до вчинення крадіжок не вилучено. Під час обшуку за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_6 судом взято до уваги, що останній видав добровільно скетч - картки поповнення мобільного оператора «Київстар» в кількості 9 штук та склоріз. Разом з тим, суд бере до уваги показання свідків, які були понятими під час проведення обшуків за місцем проживання неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_29 та ОСОБА_44 , які показали, що в лютому 2015 року були понятими під час проведення обшуків за місцем проживання неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. В ОСОБА_6 було вилучено взуття та він видав картки поповнення мобільного оператора «Київстар» в кількості 5-9 штук, при цьому неповнолітній ОСОБА_6 пояснив, що це картки поповнення мобільного оператору з магазину «Наталі». З гаражу батько ОСОБА_6 виніс склоріз та поняті туди не заходили.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 показав, що карти поповнення йому дав друг, прізвище та ім`я якого він не бажає називати, щоб останнього не було проблем. ОСОБА_6 також показав, що під час обшуку захисник був відсутній, його прав ніхто не роз`яснював, а тому він був позбавлений права на захист.
Суд бере до уваги, що в ході проведення обшуків за місцем проживання неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стороною обвинувачення не було вилучено доказів, які б в сукупності та взаємозв`язку стверджували причетність неповнолітніх обвинувачених до вчинення крадіжок, що їм інкримінуються.
Окрім того, стороною обвинувачення причетність неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 доводиться заявами неповнолітнього ОСОБА_6 від 02.02.2015 p., в яких останній зізнається у вчиненні ним за попередньою змовою з ОСОБА_7 крадіжок, а також показаннями, наданими неповнолітнім ОСОБА_6 під час проведення обшуку за місцем його проживання.
Ст. 87 КПК України заборонено відбирати пояснення від особи, яка в подальшому буде підозрюваною, обвинуваченою, оскільки це є істотним порушенням основоположних прав та свобод людини.
У п. 49 рішення Європейського суду з прав людини за результатом розгляду справи „Леонід Лазаренко проти України" (остаточне рішення від 28.01.2011 року, заява № 22313/04). У п. 50 даного рішення також зазначено: 50. Суд завжди вважав доступ до захисника на ранніх стадіях провадження процесуальною гарантією права не свідчити проти себе та основоположною гарантією від поганого поводження зазначаючи про особливу вразливість обвинуваченого на ранніх стадіях провадження, коли він стикається зі стресом самої ситуації і все складнішими нормами кримінального і кримінально-процесуального законодавства. Будь-які вийнятки щодо реалізації цього права повинні бути чітко обумовлені, а їх застосування суворо обмежене в часі.
Так, рішення Європейського суду з прав людини у справі „Боротюк проти України" (остаточне рішення від 16.03.2011 року, заява №33379/04) у пункті 79 якого зазначено: „79. Суд підкреслює, що, хоча право кожної особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист захисником, офіційно призначеним в разі такої необхідності, не є абсолютним, воно становить одну з основоположних ознак справедливого судового розгляду. Як правило, підозрюваному має бути надано можливість скористатися послугами захисника з моменту першого допиту міліцією, якщо в світлі обставин конкретної справи немає переконливих підстав для обмеження цього права. Право на захист буде, в принципі, непоправно порушено, якщо при засудженні особи судом використовуватимуться визнавальні показання, отримані під час допиту за відсутності доступу до захисника.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі „Гриненко проти України" (№ 33627/06) від 15.11.2012 року зазначається, що використання визнавальних показів, отриманих у відсутності адвоката (в тому числі у відсутності адвоката, вибраного за власним бажанням) для обґрунтування засудження, порушує право на захист.
Вищезазначені принципи права на захист і права не свідчити проти себе відповідають загальновизнаним міжнародним стандартам прав людини, які є основними складовими концепції справедливого судового розгляду та раціональна суть яких пов`язана, зокрема, із захистом обвинуваченого від свавільного тиску з боку правоохоронних органів.
Разом з тим, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , написавши відповідні заяви начальнику Маневицького РВ УМВС України та надавши пояснення під час проведення обшуку за місцем проживання, фактично надав пояснення щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, перебуваючи при цьому в статусі свідка, не будучи повідомлений слідчим про його права та обов`язки.
Суд звертає увагу та визнає, що заяви неповнолітнього ОСОБА_45 , подані стороною обвинувачення в судовому засіданні, вимогами чинного КПК України не передбачені, а тому у відповідності до ст. 89 КПК України визнає їх недопустимими. Крім цього, у відповідності до ст. 87 КПК України забороняється отримання доказів з показань свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним, обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в тому числі з реєстру матеріалів кримінального провадження, підозра неповнолітньому ОСОБА_6 була оголошена на наступний день, тобто 03.02.2015 p., фактично після отримання його пояснень щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень.
Таким чином, суд визнає, що було істотно порушено права неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_45 , зокрема, право відмовитися від дачі показань та право особи на свободу від самовикриття, що встановлені ст. 63 Конституції України, ст.18 КПК України.
У відповідності до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишитися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Суд бере до уваги показання ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , які є узгодженими між собою та послідовними щодо факту перебування неповнолітнього ОСОБА_6 без законного представника та захисника в приміщенні Маневицького РВ УМВС України у Волинській області 02.02.2015 pоку, а саме те, що неповнолітнього ОСОБА_6 з військкомату забрали працівники міліції та службовим автомобілем доставили до райвідділу. В автомобілі та райвідділі працівники міліції ОСОБА_27 та ОСОБА_26 не залишали неповнолітнього ОСОБА_6 одного та забороняли йому покидати автомобіль та приміщення Маневицького РВ УМВС. Суд визнає, що 02.02.2015 року відбулося фактично затримання неповнолітнього ОСОБА_45 , оскільки він не міг через підкорення наказу працівників міліції добровільно покинути автомобіль та приміщення Маневицького РВ УМВС України у Волинській області.
Також судом взято до уваги показання законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_10 та самого неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_45 про те, що його примусово доставили самого без законного представника та певний проміжок часу утримували в райвідділ міліції без оформлення відповідних документів. При цьому працівники міліції чинили на нього тиск, змушуючи зізнатися в кримінальних правопорушеннях та написати відповідні заяви на ім`я начальника Маневицького РВ УМВС України у Волинській області. Внаслідок зазначених подій неповнолітній ОСОБА_6 подав начальнику Маневицького РВ УМВС України у Волинській області заяви про вчинення ним разом з неповнолітнім ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 23.07.2015 року встановлено в даному кримінальному провадженні порушення права на захист неповнолітнього ОСОБА_7 під час оголошення підозри 13.03.2015 року.
В судовому засіданні ОСОБА_24 підтвердив той факт, що підозра неповнолітньому ОСОБА_7 була оголошена без участі захисника та захисник був залучений через декілька днів та перед закінченням досудового розслідування нова підозра не оголошувалася.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на захист від обвинувачення та на правову допомогу.
У ч. 2 ст. 3 Конституції України головним обов`язком держави проголошено утвердження та забезпечення прав і свобод людини, а отже, правоохоронні органи та суд при встановленні істини під час розслідування і розгляду кримінальної справи зобов`язані дотримуватись гарантій прав і свобод людини і громадянина, закріплених в основному Законі України, інших законах, прийнятих на виконання приписів Конституції України. Згідно ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наданими стороною обвинувачення, 22 грудня 2015 року неповнолітньому ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру за участю захисника та законного представника.
У відповідності до ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування неповнолітньому ОСОБА_7 підозра була оголошена 13.02.2015 року. Відомості про повідомлення про підозру неповнолітньому ОСОБА_7 22 грудня 2015 року в реєстрі матеріалів досудового розслідування, наданими стороною обвинувачення відсутні.
Параграфом 3 глави 24 КПК України передбачено закінчення досудового розслідування. Ст. 290 КПК України зазначено, що прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь - які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування ознайомлення підозрюваних та захисників з матеріалами кримінального провадженні відбулося 24.03.2015 року Тобто, фактично з цього часу органом досудового розслідування завершилося досудове розслідування в зазначеному кримінальному провадженні.
Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 17.08.2015 року обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження про обвинувачення неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України повернуто прокурору Маневицького району. Даною ухвалою встановлено, що сторона обвинувачення зобов`язана була конкретизувати виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень.
Стороною обвинувачення не подано до суду постанов про продовження строку досудового розслідування, про відновлення досудового розслідування та інформацію щодо відкриття стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України матеріалів кримінального провадження після повернення їх на доопрацювання.
Окрім того, суд бере до уваги, що повідомлення про підозру неповнолітньому ОСОБА_6 відрізняється по фактичних обставинах від повідомленням про підозру неповнолітньому ОСОБА_7 .
Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що повідомлення про підозру неповнолітньому ОСОБА_7 було оголошено поза межами строків досудового розслідування, а тому даний процесуальний документ є недопустимим.
Ст. 62 ч. 3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.
Як вбачається з рішення Конституційного Суду України у справі № 1-31/2011 від 20.10.2011 року за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення ч.З ст.62 Конституції України (надалі - Рішення), Конституційний Суд України враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», рішення у справі «Шабельник проти України»), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканість житла тощо.
У зв`язку з цим, недопустимими доказами суд визнає усі докази, які фактично є похідними від протоколів огляду місця події від 04.11.2014 pоку, 08.11.2014 pоку, 17.11.2014 року та 28.11.2014 pоку.
Аналізуючи зазначені обставини з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішенн, суд вважає, що вина неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, що зазначені в обвинувальному акту, не доведена належними та допустимими доказами, оскільки не здобуто переконливих доказів їх вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України поза розумним сумнівом, а можливість отримання інших доказів вичерпана.
Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно до вимог, передбачених ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 01.11.1996 року, за №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Згідно із вимогами ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Таким чином суд, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого неповнолітнім ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачення, з врахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонам їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, приходить до переконання про необхідність їхнього виправдання.
У відповідності до ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч. 1 ст. 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.
В зв`язку з цим, цивільні позови потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про стягнення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням слід залишити без розгляду.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
У відповідності до ст. 124 КПК України процесуальні витрати розподіляються у разі ухвалення обвинувального вироку. Таким чином, понесені по цій справі та підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів компенсувати за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, п. 2 ч. 1 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд-
ухвалив:

ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України виправдати, на підставі п. 2 ч.1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю його винуватості у вчиненні даного злочину.
ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України виправдати, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю його винуватості у вчиненні даного злочину.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 .. ОСОБА_15 про стягнення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.
Речові докази, а саме: два гіпсові зліпки зі слідами взуття, металевий прут, аркуш паперу зі слідами рельєфної поверхні, одну кулькову ручку, один олівець, одну ручку - коректор, один учнівський косинець, одну дерев`яну ніжку від у стільця, один гіпсовий зліпок сліду взуття, два гіпсові зліпки зі слідами низу взуття та аркуш паперу з двома прозорими липкими стрічками, на яких сліди рельєфної поверхні, одну рукавицю, обгортку шоколадки; дев`ять карток поповнення оператора мобільного зв`язку ,,Київстар'', частину скляної пляшки з написом на етикетці „Marengo, порожню скляну пляшку ємкістю 0,5 л з написом „Ай-петрі, порожню скляну пляшку ємкістю 0,5 л з написом „BlackJack, порожню скляну пляшку ємкістю 0,33 л з написом „Віскі вишня, порожню скляну пляшку ємкістю 0,5 л з написом „Холодний яр - знищити; три пари черевиків повернути ОСОБА_7 ; одну пару черевиків та склоріз повернути ОСОБА_6 .

Понесені та підтверджені процесуальні витрати в кримінальному провадженні на залучення експертів в сумі 1179 грн. 18 коп. компенсувати за рахунок держави.
Копію вироку після проголошення негайно вручити неповнолітнім ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , їхнім законним представникам, а також прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий:/підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом вірно.

Суддя Любешівського

районного суду ОСОБА_1