АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/983/16 Справа № 204/1460/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2016 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-15.09.1999 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.229-6, ч.3 ст.206, ст.42 КК УРСР на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 19.10.1999 вирок суду змінено Дніпропетровським обласним судом, вважати його засудженим за ч.1 ст.229-6, ч.3 ст.206, ст.42 КК УРСР на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільненого 05.12.2000 за постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2000 умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 1 день;
-13.09.2002 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст.186, ч.1 ст.185 КК України на підставі ст.70 КК України остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі, звільненого 23.01.2006 за постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16.01.2006 умовно-достроково на невідбутий строк покарання 6 місяців 17 днів;
-06.03.2007 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання 14.12.2010 по відбуттю строку покарання;
-09.02.2012 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.121, ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.1 ст.70КК України остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі, звільненого 06.04.2015 на підставі ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.2015 умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 26 днів,
засудженого за ч. ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2012 та остаточно призначено покарання - 4 роки 7 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, термін попереднього ув`язнення ОСОБА_7 в межах даного кримінального провадження з 09.02.2016 по 16.03.2016 включно, зараховано у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз в кримінальному провадженні 368 гривень 52 копійки.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

02.01.2016 року, близько 05 години 57 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 42 по вулиці Звивистій, в м. Дніпропетровську, побачив раніше йому незнайому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла по вказаній вулиці, утримуючи в руці сумку, в якій знаходилось належне їй майно. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на, відкрите викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_8 , яке він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, наблизився до ОСОБА_9 ззаду, наніс їй чотири удари ногою по її нозі, чим спричинив ОСОБА_9 фізичний біль, тобто застосував стосовно неї насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, та вирвав жіночу сумку, яка знаходилась в руці ОСОБА_8 , тим самим, заволодів майном, що належить ОСОБА_8 , а саме: жіночою сумкою, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє та грошовими коштами в сумі 100 гривень після чого зник з місця скоєння злочину, спричинивши матеріальну шкоду на суму 100 гривень

Продовжуючи свою злочинну діяльність. ОСОБА_7 03.01.2016 року, близько 16 року 50 хвилин, знаходячись в приміщенні КЗ «Дніпропетровське клінічне об`єднання швидкої медичної допомоги» ДОР» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Свердлова, буд.65, побачив раніше йому незнайому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка утримувала в руці сумку, в якій знаходилось належне потерпілій майно. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_10 , яке він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, наблизився до ОСОБА_10 ззаду, наніс їй один удар в область голови, внаслідок чого вона втратила рівновагу та впала на сходи, після чого ОСОБА_7 , не зупиняючись на досягнутому, наніс їй ще два удари в область голови, тим самим, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, та вирвав жіночу сумку, яка знаходилась в її руці, тим самим заволодів майном, що належить ОСОБА_10 , а саме: жіночою сумкою, яка для неї матеріальної цінності не представляє та грошовими коштами в сумі 7000 гривень, після чого зник з місця скоєння злочину, причинивши матеріальну шкоду на суму 7000 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 17.01.2016 року, близько 17 години 30 хвилин, знаходячись біля будинку № 20/22 по вул. Канатній в м. Дніпропетровську, побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який рухався по вказаній вулиці, утримуючи в лівій руці мобільний телефон «Nokia Lumia 520». В цей час у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_11 , яке він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, наблизився до ОСОБА_11 ззаду, наніс йому один удар рукою, стиснутою в кулак, в область лівого плеча, тим самим, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, та вирвав мобільний телефон «Nokia Lumia 520», який знаходився в руці потерпілого, при цьому, заволодівши майном, що належить ОСОБА_11 , а саме мобільним телефоном «Nokia Lumia 520», вартість якого складає 982 гривні, спричинивши шкоду на суму 982 гривні, після чого зник з місця скоєння злочину.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 25.01.2016 близько 20-00 години, знаходячись біля будинку №20 по вул. Щепкіна в м. Дніпропетровську, побачив раніше йому незнайому ОСОБА_12 , яка утримувала в руці сумку, в якій знаходилось належне їй майно. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_12 , яке він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, наблизився до ОСОБА_12 та почав тягнути належну їй сумку, яка знаходилась в її правій руці , після чого ОСОБА_12 , не втримавши рівновагу, впала на землю спиною, утримуючи в руках сумку. ОСОБА_7 , не зупиняючись на досягнутому, наніс їй три удари ногою в область грудної клітини, тим самим застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, та вирвав жіночу сумку, заволодівши майном, що належить ОСОБА_12 , а саме: жіночою сумкою, яка для неї матеріальної цінності не представляє, мобільним телефоном марки «LG», в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Life» НОМЕР_1 , які для потерпілої матеріальної цінності не представляють, планшетом ASUS FONEPAD 7 модель К00Е (ME373CG), вартість якого складає 1739 гривень 40 копійок.

Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи реальну можливість розпорядитись відкрито викраденим майном, що належить ОСОБА_12 , як власним, чим заподіяв останній матеріальну шкоду на суму 1739 гривень 40 копійок.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 09.02.2016 року, близько 07 години 05 хвилин, знаходячись біля будинку №30, по вулиці Тісній, в м. Дніпропетровську, побачив раніше йому незнайому ОСОБА_13 , яка рухалась по вказаній вулиці, утримуючи в руці сумку, в якій знаходилось належне їй майно. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_13 , яке він визначив як предмет свого злочинного посягання.

ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись за вищевказаною адресою у вищевказаний час, наблизився до ОСОБА_13 ззаду та, діючи умисно, відкрито, з корисливого мотиву та особистої зацікавленості, вирвав жіночу сумку, що належить ОСОБА_13 , вартість якої складає 741 гривень 06 копійок, гаманцем, вартість якого складає 214 гривні 15 копійок, грошовими коштами в сумі 364 гривень 00 копійок, рукавицями, вартість яких складає 105 гривні 40 копійок, а всього на загальну суму 1424 гривні 61 копійки.

Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заподіявши останній матеріальну шкоду на загальну суму 1424 гривні 61 копійка.

В апеляційній скарзі:

- обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи кваліфікацію скоєного, просить вирок суду змінити, призначивши йому покарання, яке просив в судовому засіданні прокурор відносно нього - 4 роки 1 місяць позбавлення волі, в решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, пояснення обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання, суд у повній мірі дотримався вимог зазначеного закону.

При визначенні покарання ОСОБА_14 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що вказаний злочин відноситься до тяжкого злочину, відомості про його особу, який раніше був неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання визнав рецидив злочину.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, вчиненому повторно та в апеляційній скарзі не оскаржуються.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Згідно з ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовне-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України дотримався, оскільки обвинувачений вчинив новий злочин саме під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_14 раніше був неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, останній раз 09.02.2012 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.121, ч.2, ч3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі. 06.04.2015 року, його було звільнено на підставі ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27.03.20154 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 26 днів.
Так як новий злочин по вказаному кримінальному провадженню обвинуваченим, до якого було застосоване умовно-дострокове звільнення вчинено протягом невідбутої частини покарання, суд першої інстанції обґрунтовано на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднав невідбуте покарання, призначене за вироком Жовтневого районного суду від 09.02.2012 року.
Таким чином, призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді реального позбавлення волі, суд першої інстанції вимог ст.ст.65-67 КК України не порушив, призначив йому покарання, з урахуванням конкретних обставин справи, яке відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а тому є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Інших даних, які б давали підстави вважати, що суд призначив ОСОБА_14 суворе покарання, перевіркою матеріалів провадження не встановлено і в апеляційній скарзі не наведено. З цих підстав доводи обвинуваченого про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення внаслідок суворості є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Будь-яких інших істотних порушень кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування судового рішення, колегією суддів виявлено не було.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2016 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 17.03.2016 року по 08.06.2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення а засудженому, який знаходиться під вартою в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції
Судді: