Єдиний унікальний номер 225/1494/13-к
Номер провадження 11-кп/775/254/2014

Справа № 11кп/775/1358/2013 р. Суддя 1 інстанції: ОСОБА_1
Єдиний номер № 225/1494/13-к Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2014 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженої ОСОБА_8
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дзержинська Донецької області, громадянка України, з середньою освітою, не одружена, не працює, не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнана винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, та призначено покарання у вигляді 8 ( восьми) років позбавлення волі,-
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 , умисно скоїла вбивство, тобто навмисно протиправно заподіяла смерть іншій людині.
Кримінальне правопорушення скоєне за наступними обставинами: 16 січня 2013р., приблизно о 13.30 годині між підозрюваною ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходилися в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , та розпивали спиртні напої, виникла сварка. В ході даної сварки, що мала місце в зальній кімнаті вказаної квартири, ОСОБА_10 став погрожувати ОСОБА_8 вбивством, демонструючи перед нею кухонний ніж, який він узяв на кухні вказаної квартири та приніс до зальної кімнати. При цьому ОСОБА_8 вдалося відібрати у ОСОБА_10 з руки ніж, яким він їй погрожував та відштовхнути від себе ОСОБА_10 , який впав на спину на підлогу в даній кімнаті.
Після цього ОСОБА_8 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_10 , які виникли в ході сварки з останнім, з метою протиправного спричинення смерті ОСОБА_10 , підійшла до ОСОБА_10 , який лежав на спині, та не представляв вже ніякої загрози життю і здоров`ю ОСОБА_8 , і вона, діючи навмисно, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і настання наслідків у вигляді смерті останнього, бажаючи настання таких наслідків, із застосуванням до ОСОБА_10 насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, утримуючи в правій руці кухонний ніж загальною довжиною 34,5 см та довжиною клинка 21,5 см, з додатком достатньої сили, завдала клинком даного ножа у напрямку зверху вниз один удар в область грудей зліва ОСОБА_10 .
У результаті злочинних дій ОСОБА_8 , що виразилися в нанесенні ОСОБА_10 одного удару зазначеним ножем в область грудей зліва, йому, було спричинено проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва з пошкодження серця, яке носить ознаки тяжкого тілесного ушкодження. Від отриманого ушкодження, у період з 13.40 до 14.30 годин того ж дня, настала смерть ОСОБА_10 , причиною якої з`явилась гостра крововтрата, обумовлена колото-різаним пораненням грудної клітини зліва з пошкодженням серця. Настання смерті ОСОБА_10 полягає в прямому причинному зв`язку з даним пошкодженням.
В апеляції прокурор не оспорюючи обставини кримінального правопорушення, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з підстав невідповідальності призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі засудженої. При призначенні покарання. Судом не в достатньому обсязі враховано, що ОСОБА_8 вину в скоєному не визнала, суттєво змінювала свої свідчення, тим самим робила спроби ввести суд в оману, крім того, не розкаялась у скоєному. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 115 ч.1 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.
До початку розгляду справи, на адресу апеляційного суду Донецької області надійшов лист від прокурора прокуратури м. Дзержинська Донецької області, про відмову від поданої апеляційної скарги.
В апеляції захисник ОСОБА_7 , якій діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , вказує на те, що з даним вироком суду він не згоден, оскільки висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до неправильної кваліфікації дій ОСОБА_8 та призначення їй покарання, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченої. Так, у ході судового слідства встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 бив обвинувачену, в слідстві чого вона намагалась захистити себе та взяла ніж. Крім того, обвинувачена зазначала, що не мала жодної мети вбивати ОСОБА_10 , останній постійно бив її, та вона отримувала численні тілесні та душевні травми. За такими обставинами, слід зробити висновки, що обвинувачена Головацька вчинила умисне вбивство ОСОБА_10 при перевищенні меж необхідної оборони, тому її дії необхідно кваліфікувати за ст.. 118 КК України, з урахуванням мінімальної санкції передбаченої статті, із застосуванням ст.. 75, 76 КК України, та не призначати покарання пов`язане з обмеженням волі. При підтверджені висновків суду першої інстанції щодо кваліфікації дій ОСОБА_8 , просить призначити їй покарання з урахуванням ст.. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст. 115 КК України.
В апеляції обвинувачена ОСОБА_8 вказує на те, що вирок суду є незаконним, та дуже суровим. Суд першої інстанції не взяв до уваги те, що ОСОБА_10 постійно бив її, та зловживав спиртними напоями. Вказує те, що вона є інвалідом 3 групи по зору, а також те, що на час скоєння злочину вона знаходилась у стані сильного душевного хвилювання. Просить перекваліфікувати її дії зі ст.. 115 ч.1 КК України на ст.. 116 КК України.
Заслухав доповідача, думку прокурора який вважав, що апеляція захисника ОСОБА_7 , та обвинуваченої ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, думку захисника ОСОБА_7 , та обвинуваченої ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляції та просили скасувати вирок суду, перевіривши матеріали справи, та доводи вказані в апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція захисника ОСОБА_7 , та обвинуваченої ОСОБА_8 , підлягає частковому задоволенню, а вирок суду слід змінити, з наступних підстав.
Оцінюючи докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 у здійсненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, незважаючи на те, що свою провину в суді вона не визнала, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і є обґрунтованим.
Так, сама ОСОБА_8 не заперечувала, що саме від його дій наступила смерть потерпілого ОСОБА_10 , її свідчення об`єктивно підтверджуються висновком судово-медичної експертизи, поясненнями свідків, а також сукупністю інших доказів наявних по справі та приведених судом у вироку.
Вирішуючи питання про правильність кваліфікації дій обвинуваченої, змісту й спрямованості наміру ОСОБА_8 , а також обговорюючи доводи її апеляції про те, що вона скоїла вбивство ОСОБА_10 в стані сильного душевного хвилювання, колегія суддів виходить із сукупності всіх конкретних обставин справи.
Так з матеріалів справи встановлено, що характер дій обвинуваченої свідчить про те, що, наносячи удар ножем, тобто предметом, який реально є знаряддям яке може позбавити життя, в грудну клітину зліва, ОСОБА_8 , безумовно, усвідомлювала, що позбавить життя потерпілого й бажала цього та саме в результаті її протиправних дій і настала смерть ОСОБА_10 , тому підстав для перекваліфікації її дій не вбачає, а показання про вчинення вбивства в стані сильного душевного хвилювання, розцінює як дані з метою уникнути покарання за скоєння більш тяжкого злочину.
Обговорюючи доводи апеляції захисника ОСОБА_7 , щодо того, що потерпілий ОСОБА_10 в ході сварки став погрожувати обвинуваченій ОСОБА_8 , вбивством, в слідстві чого вона намагалась захистити себе та взяла ніж. Крім того, обвинувачена зазначала, що не мала жодної мети вбивати ОСОБА_10 , останній постійно бив її, та вона отримувала численні тілесні та душевні травми. Колегія суддів зазначає, що в діях обвинуваченої ОСОБА_8 хоча і наявні на її тілі легкі тілесні ушкодження, які з її показань завдав ОСОБА_10 , але в суді доведено, що ножове поранення нею завдано в той момент коли ОСОБА_10 лежав на спині, ніж знаходився у руках ОСОБА_8 , і не представляв для неї ніякої загрози, відсутня необхідна оборона.
Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги характер поведінки самого потерпілого ОСОБА_10 , який вживав спиртні напої, постійно бив обвинувачену ОСОБА_8 та остання отримувала численні тілесні ушкодження. Тому даний факт, є обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_8 , але не зважаючи на це колегія не може визнати обставини пом`якшуючи покарання засудженої виключними в своїй сукупності, та такими, що суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому підстав для застосуванням ст. 69 КК України не знаходить.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при визначенні покарання обвинуваченій врахував характер і ступінь скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, дані про особу: раніше не судима, характеризується за місцем проживання посередньо, як зловживаюча алкоголем, є інвалідом третьої групи.
Разом з тим та враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про можливість часткового задоволення апеляцій захисника ОСОБА_7 , та засудженої ОСОБА_8 та зміни вироку в частині призначеного їй покарання в бік його пом`якшення, призначивши покарання в мінімальних межах санкції ст. 115 ч.1 КК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляції захисника та ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 13 листопаду 2013 року відносно ОСОБА_8 змінити, пом`якшивши покарання.
Призначити ОСОБА_8 за ст. 115 ч- 1 КК України 7 ( сім ) років позбавлення волі.
В решті частині вирок залишити без змін.

Судді