Єдиний унікальний номер 233/825/16-к
Номер провадження 11-кп/775/1137/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області кримінальні провадження № 0000107 від 09 лютого 2016 року та № 0001211 від 26 грудня 2015 року за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 135 ч.1, 286 ч.2 КК України та призначено покарання: за ст. 135 ч.1 КК України у вигляді одного року позбавлення волі; за ст. 286 ч.2 КК України у вигляді шести років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у вигляді шести років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_6 в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 163180,10 грн. відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди задоволено, стягнуто з ОСОБА_6 : на користь ОСОБА_8 у відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 100000 грн.; на користь ОСОБА_9 у відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 97346 грн.; витрати на проведення судової автотехнічної експертизи, висновок № 318 від 22 лютого 2016 року у розмірі 613,80 грн., судової автотехнічної експертизи, висновок № 180 від 15 лютого 2016 року у розмірі 613,80 грн. та судової автотехнічної експертизи, висновок № 945 від 24 травня 2016 року у розмірі 879,60 грн.

встановила:

За вироком суду ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_6 , 25 грудня 2015 року, приблизно о 23 годині 50 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2103 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїжджій частині вулиці Громова з боку вул. Космонавтів у м. Костянтинівка Донецької області, діючи в порушення вимог п.п. 2.1 (а), 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, які наказують: п.2.1 (а) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення; п. 2.9 водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, на перехресті з вул. Європейська, повернув ліворуч, де діючи в порушення вимог п. п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, які наказують: п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, будучи неуважним, належним чином не стежачи за дорожньою обстановкою та не реагуючи на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення дорожньо транспортної події, належним чином не переконавшись, що його подальший рух не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, рухаючись по проїжджій частині вул.. Європейська, в районі будинку № 52, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, виїхав на ліву (зустрічну) смугу руху вул. Європейська та здійснив наїзд передньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_10 , яка перетинала проїжджу частину вул. Європейська зліва направо відносно рухаючогося транспорту та в момент первісного контакту була обернена правою частиною свого тіла до автомобіля, що рухався, а також здійснив наїзд лівою боковою частиною на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також перетинав проїжджу частину зліва направо відносно рухаючогося транспорту.

Після скоєння наїзду на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , водій ОСОБА_6 , діючи в порушення вимог п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, які регламентують: п. 2.10. у разі причетності до дорожньо транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, з місця події зник.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_3 померла о 00.25 год. у міській лікарні №5 м. Костянтинівки Донецької області та їй спричинені наступні тілесні ушкодження: садна чола зліва і лівої скроневої області, забій м`яких покровів голови в центрі потиличної області, субарахноїдальні крововиливи на зовнішній поверхні правої тім`яної частки, на внутрішній поверхні правої потиличної частки, на основі правої лобної ділянки, на основі правої скроневої частки, лінійний перелом кісток склепіння і основи черепа, прямі переломи 4 ребра справа по окологрудинній лінії, 5,6,7 ребер по середньо - пахвовій лінії справа, 1,2,3,4,5,6,7 ребер по лінії лопатки праворуч, 2,3,4,5,6,7,8 ребер по середньо - пахвовій лінії зліва, 7 по лінії лопатки зліва, перелом тіла правої ключиці, забій і розрив нижньої частки лівої легені, забій і розрив правої частки печінки, множинні садна попереку, верхніх і нижніх кінцівок, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Причиною смерті гр. ОСОБА_10 є тупа травма тіла, яка супроводжувалась множинними переломами кісток скелету, забоєм та розривом внутрішніх органів, яка ускладнена розвитком гострої крововтрати та травматичного шоку.

В результаті вказаної дорожньо транспортної події пішоходу ОСОБА_8 спричинені наступні тілесні ушкодження: рубці обох колінних суглобів, які являються слідством загоєння ран та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Допущені водієм ОСОБА_6 порушення вимог п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної події та суспільно небезпечними наслідками у вигляді смерті ОСОБА_10 .

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 25 грудня 2015 року, приблизно о 23 годині 50 хвилин, будучи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки "ВАЗ 2103 СПГ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Громова у м. Костянтинівка Донецької області, після чого на перехресті з вул. Європейська повернув ліворуч та продовжив рух по вул. Європейська. При цьому, безпосередньо після здійснення маневру повороту на вул. Європейська здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка в цей час перетинала проїжджу частину зліва направо по напрямку руху автомобіля.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_3 померла о 00.25 год. у міській лікарні №5 м. Костянтинівки та їй спричинені наступні тілесні ушкодження: садна чола зліва і лівої скроневої області, забій м`яких покровів голови в центрі потиличної області, субарахноїдальні крововиливи на зовнішній поверхні правої тім`яної частки, на внутрішній поверхні правої потиличної частки, на основі правої лобної ділянки, на основі правої скроневої частки, лінійний перелом кісток склепіння і основи черепа, прямі переломи 4 ребра справа по окологрудинній лінії, 5,6,7 ребер по середньо - пахвовій лінії справа, 1,2,3,4,5,6,7 ребер по лінії лопатки праворуч, 2,3,4,5,6,7,8 ребер по середньо - пахвовій лінії зліва, 7 по лінії лопатки зліва, перелом тіла правої ключиці, забій і розрив нижньої частки лівої легені, забій і розрив правої частки печінки, множинні садна попереку, верхніх і нижніх кінцівок, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Причиною смерті гр. ОСОБА_10 є тупа травма тіла, яка супроводжувалась множинними переломами кісток скелету, забоєм та розривом внутрішніх органів, яка ускладнена розвитком гострої крововтрати та травматичного шоку. Враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, сприятливий результат при своєчасному наданні медичної допомоги гр. ОСОБА_10 неможливий.

Своїми діями водій ОСОБА_6 поставив пішохода ОСОБА_10 в небезпечний для життя стан, яка внаслідок свого безпорадного стану, була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження.

При цьому, водій ОСОБА_6 , сам поставивши пішохода в небезпечне для життя становище, будучи зобов`язаним в силу вимог п. 2.10 Правил дорожнього руху України, і маючи реальну можливість зупинитись на місці ДТП та надати потерпілій ОСОБА_10 допомогу: повідомити про її стан в належну медичну установу, а також відправити потерпілого в лікувальний заклад, після скоєння дорожньо-транспортної події, водій ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи мету уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин та приховування слідів злочину, не вжив жодних заходів для запобігання безпеці, яка загрожувала життю і здоров`ю потерпілої, втік з місця події на автомобілі, завідомо залишивши ОСОБА_10 без допомоги на місці дорожньо-транспортної події.

На вирок суду захисником ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 подано апеляційні скарги.

Не оскаржуючи фактичних обставин справи, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок суду щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання за ч.2 ст.286 КК України змінити, призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Згідно ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, обраного за ч.1 ст.135 КК України у вигляді одного року позбавлення волі, більше суворим, обрати ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, що було б достатнім та необхідним для виправлення засудженого та попередження скоєння нових злочинів. Вважає, що вирок суду, у частині призначеного покарання, за своєю суворістю не відповідає особі обвинуваченого та фактичним обставинам справи, тобто покарання за своїм видом є явно несправедливим через свою суворість. Зазначає, що судом першої інстанції досліджено, але не надано належної оцінки і не враховано ряд обставин, які можна було визнати обставинами, що пом`якшують покарання: активне сприяння розкриттю злочину; щире каяття у скоєному; скоєння кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, не навмисно; часткова компенсація завданої шкоди; відсутність порушень обраної міри запобіжного заходу; дані, які характеризують особу обвинуваченого. Зазначає, що обвинувачений не є небезпечним для суспільства, потерпілі не наполягали на покаранні у виді позбавлення волі, його виправлення взагалі можливе без відбування покарання. Крім того, вказує, що знаходячись на свободі обвинувачений буде мати можливість якомога швидше компенсувати завдані потерпілим збитки, усунути заподіяну шкоду та принести більше користі суспільству, ніж знаходячись у місцях позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, не оскаржуючи фактичних обставини справи, доведеність вини та правильність кваліфікації своїх дій просить вирок суду щодо нього змінити, пом`якшити призначене йому покарання та звільнити від його відбування з випробуванням. Вважає, що вирок суду у частині призначеного покарання за своєю суворістю не відповідає особі обвинуваченого та фактичним обставинам справи, тобто покарання за своїм видом є явно несправедливим через свою суворість. Зазначає, що судом першої інстанції досліджено, але не надано належної оцінки і не враховано ряд обставин, які можна було визнати обставинами, що пом`якшують покарання: активне сприяння розкриттю злочину; щире каяття у скоєному; скоєння кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, не навмисно; часткова компенсація завданої шкоди; відсутність порушень обраної міри запобіжного заходу; дані, які характеризують особу обвинуваченого. Вказує, що він не є небезпечним для суспільства, потерпілі не наполягали на покаранні у виді позбавлення волі, його виправлення можливе без відбування покарання. Крім того, вказує, що знаходячись на свободі він буде мати можливість якомога швидше компенсувати завдані потерпілим збитки, усунути заподіяну шкоду та принести більше користі суспільству, ніж знаходячись у місцях позбавлення волі.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, просив вирок суду залишити без змін, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, просили вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити більш м`яке покарання, потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які покладались на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та захисника слід залишити без задоволення, вирок суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Висновки суду щодо фактичних обставин справи, доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст.ст. 286 ч.2, 135 ч.1 КК України ґрунтуються на ретельно перевірених та наведених у вироку доказах і ніким в цій частині не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст.404 КПК України підстави для перегляду апеляційним судом вироку в цій частині відсутні.

Щодо доводів апеляційних скарг захисника та обвинуваченого про призначення занадто суворого покарання, яке не відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення, про ненадання судом оцінки ряду обставин у справі, то вони є непереконливими та спростовуються матеріалами провадження.

Згідно зі ст. 65 КК України покарання призначається з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з вироку, ці вимоги кримінального закону судом враховані в повній мірі.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання. Як пом`якшуючі покарання обставини судом визнано щире каяття у скоєному та часткове відшкодування заподіяної шкоди. Обставиною, яка обтяжує покарання судом визнано вчинення обвинуваченим злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, при призначенні міри покарання ОСОБА_6 суд врахував щире каяття обвинуваченого в скоєнні злочину, дані, які його характеризують, часткову компенсацію завданої шкоди, тому доводи апеляційних скарг щодо ненадання судом цим обставинам належної оцінки є неспроможними.

Крім того, суд врахував, що обвинувачений скоїв невеликої тяжкості та тяжке кримінальні правопорушення, які призвели до загибелі людини, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не маючи посвідчення водія, а також характер порушення правил дорожнього руху, відношення до скоєного обвинуваченого, який після наїзду на потерпілих з місця події втік.

Виходячи з конкретних обставин вчинення злочину та дій обвинуваченого після його скоєння, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання вірно не взята до уваги в якості обставини, яка пом`якшує покарання - активне сприяння розкриттю злочину. Крім правдивих показів на стадії досудового розслідування та судового розгляду, більш ніяких активних дій по сприянню розкриттю злочину з боку обвинуваченого не вбачається, тому доводи апеляційних скарг в цій частині є неспроможними.

Доводи апеляційних скарг в тій частині, що суд першої інстанції не взяв до уваги невелику долю провини потерпілої ОСОБА_10 як пішохода - учасника дорожнього руху, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд надав оцінку діям ОСОБА_6 в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Та обставина, що обраний стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту він не порушував, не може слугувати підставою для призначення йому більш м`якого покарання, оскільки виконання обраного судом запобіжного заходу є його процесуальним обов`язком.

На думку колегії суддів, немає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого покарання або звільнення його від відбування покарання з випробуванням. Призначене йому покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Порушень кримінального процесуального закону, які можуть бути підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційні скарги зпхисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2016 року щодо ОСОБА_6 за ст.ст. 286 ч.2, 135 ч.1 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: