Справа № 697/1295/16-к
Првадження № 1-кс/697/235/2016
У Х В А Л А
Іменем України
22 червня 2016 року

Слідчий суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого СВ Канівського ВП Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого з начальником Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури, про арешт майна у кримінальному провадженні №0000287 від 26.04.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Канівського ВП Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00002787 від 26.04.2016 року, звернулася з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: дюралевий човен «Южанка» з навісним двигуном «Gohnson 5», який перебуває у володінні ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 421 від 10.04.2016 року; закупівельний акт №421 від 10.04.2016 року; накладна №421 від 10.04.2016 року.

В обґрунтування клопотання зазначила, що 26.04.2016 року, близько 02:40 год., невідомі особи, перебуваючи на акваторії Кременчуцького водосховища р. Дніпро поблизу Канівської ГЕС в адміністративних межах м. Канева Черкаської області, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного вилову риби, з порушенням вимог п.3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N1209 від 21 липня 1999 року, використовуючи заборонене знаряддя лову рибацька сітка, здійснив незаконний вилов риби виду: "Судак" в кількості 11шт., "Лящ" в кількості З шт., чим завдали рибному господарству України істотну шкоду.

В ході огляду місця події від 26.04.2016 року було вилучено дюралевий човен «Южанка» з навісним двигуном «Gohnson 5».

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_6 показав, що 25.04.2016 року, близько 20.00год., він разом з дружиною ОСОБА_7 та донькою ОСОБА_8 поїхали на її автомобілі марки «Фіат» до дренажного канал, який знаходиться поблизу заправки «БРСМ». До автомобіля був причіплений причіп «лафет», на якому везли дюралевий човен марки «Южанка». Там спустив човен разом із навісним двигуном на воду. Дружина разом з донькою поїхала в с. Ліпляве Канівського р-ну Черкаської області для того, щоб забрати ОСОБА_9 разом з сім`єю. На човні поїхав річкою до вище вказаного місця. Зустрілися вони вже біля столиків. Разом із ОСОБА_10 приїхала його дружина ОСОБА_11 та дочка ОСОБА_12 . Там вони всі разом відпочивали. Близько 24.00год., почав іти дощ. Вони почали збиратися. Так як на навісному двигуні поламалася кнопка запалювання, а тому потрібно було гребти веслами, він попросив ОСОБА_9 , щоб він поїхав на човні разом зі ним для безпеки. Дружина забрала ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і відвезла їх додому. Автомобіль вони домовилися, що вона залишить на його роботі на стоянці біля КПП №5. Спочатку думав, що човен залише біля бетонного спуску на «пантоні», який розташований на території Канівської ГЕС та наступного дня приїду і забере човен разом з двигуном. Потім вони плили на човні разом із ОСОБА_10 за допомогою весел по черзі. Допливши до «пантона», хотів прив`язати човен до нього. В цей час підплив човен із ліхтарем. В човні було чотири невідомих чоловіка. Один із чоловіків пригнув у його човен до навісного двигуна та однією ногою у воду. В цей час човен почав топитися. Він швидко відреагував і потягнув його на себе, щоб не втопився човен. Потім третій невідомий чоловік вийшов на пантон і почав витягувати з води витягувати сітку з води з свіжо виловленою рибою і складати у свій човен. Вони на човні причалили до берегу, а саме до бетонного спуску. Вони також причалили до спуску відразу за нами. Сітку з рибою вони вкинули в його човен та сказали, що сітка з рибою належить їм. Вони сказали , що працюють в екологічній інспекції Черкаської області. Потім вони викликали працівників Канівського ВП. Тоді, він давав працівників поліції неправдиві покази тому, що був у стані ефекту. Свою вину у не законному вилові риби він не визнає. Так, 10.04.2016 року у мисливському магазині ПП «Малійська» його дружина ОСОБА_5 придбала дюралевий човен б/м 1978р. марки «Южанка» за 3000грн, Також 15.04.20Іброку придбала його дружина ОСОБА_5 навісний двигун марки «Johnson 5ps j5r4sr s НОМЕР_1 » за ціною 500доларі в США, який був привезений та розмитнений з Німеччини.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_13 всі покази ОСОБА_6 , підтвердив повністю.

Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_5 , всі покази ОСОБА_6 , підтвердила повністю.

Слідчий СВ Канівського ВП Золотоніського відділу поліції ГУНП Черкаської області ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримала.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого з підстав, викладених у ньому, вказуючи, що вказане в клопотанні майно має значення для досудового розслідування.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши письмові докази, подані на обґрунтування клопотання, дійшов наступного.

Статтею 131 ч. 2 КПК України передбачено, що арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до ст. 132 ч.ч. 1, 3, 4, 5 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

З витягу з кримінального провадження №0000287 від 26.04.2016 року за ч. 1 ст. 249 КК України, вбачається, що 26.04.2016 року, близько 02:40 год., невідомі особи, перебуваючи на акваторії Кременчуцького водосховища р. Дніпро поблизу Канівської ГЕС в адміністративних межах м. Канева Черкаської області, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного вилову риби, з порушенням вимог п.3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N1209 від 21 липня 1999 року, використовуючи заборонене знаряддя лову рибацька сітка, здійснив незаконний вилов риби виду: "Судак" в кількості 11шт., "Лящ" в кількості З шт., чим завдали рибному господарству України істотну шкоду.

На підтвердження доводів клопотання слідчим поліції надано копію протоколу огляду місця події від 26.04.2016р. (а.с.3) та постанову про визнання речовим доказом та знаряддям вчинення злочину від 26.04.2016р. (.с.14), протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 20.06.2016р., протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 20.06.2016р., протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 20.06.2016р., та договір купівлі-продажу №412 від 10.04. 2016 року. (а.с.11).

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 173 КПК України регламентовано, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1 ) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Надаючи оцінку дослідженим в ході розгляду клопотання доказам, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність умов, передбачених п. п. 1,2,5,6 ч. 2 ст. 173 КПК України, а відповідно й наявності беззаперечних обставин, що дають підстави для задоволення клопотання.

Матеріали клопотання не містять жодних доказів, які б свідчили про те, що існує небезпека знищення доказів, а тому накладення арешту з метою забезпечення речових доказів не узгоджується з положенням п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

На думку слідчого судді, дюралевий човен «Южанка» з навісним двигуном «Gohnson 5», не відповідає критеріям, визначеним ст. 167 КПК України.

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про арешт майна з огляду на зміст ч. 1 ст. 173 КПК України, та звертає увагу на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та можливі негативні наслідки арешту майна для його володільця ОСОБА_5 .

Згідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Канівського ВП Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого з начальником Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури, про арешт майна у кримінальному провадженні №0000287 від 26.04.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області на протязі п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1