У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 554/14801/15-к
Провадження № 1-кс/554/1926/2016
04 березня 2016 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві клопотання прокурора по кримінальному провадженню № 0003676 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
В С Т А Н О В И Л А:
Прокурор Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 звернулася до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тріполі, Лівія, лівійця, громадянина Лівії, не одруженого, освіта середня, студента 3-го курсу фінансово-економічного факультету Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

Підставами для продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор вказав наступне.
Встановлено, що 13 грудня 2015 року близько 04 години, ОСОБА_8 перебуваючи у приміщенні нічного закладу «Версаль», за адресою: м. Полтава, вул. Жовтнева, 31, разом із ОСОБА_4 спільно розпивали спиртні напої.

Під час розпиття спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла сварка. Під час сварки у ОСОБА_8 та ОСОБА_4 виник умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_8 та ОСОБА_4 спровокували ОСОБА_9 вийти з будівлі нічного закладу «Версаль». Дійшовши до парку поблизу нічного закладу «Версаль», упевнившись, що їх ніхто не бачить, ОСОБА_8 діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , діючи узгоджено з ОСОБА_4 , нанесли множинні удари руками, ногами та предметом, схожим на дубинку, по голові та тулубу ОСОБА_9 . 13 грудня 2015 року ОСОБА_9 з тяжкими тілесними ушкодженнями доставлений до Полтавської обласної клінічної лікарні імені М.В. Скліфосовського.

Відповідно до довідки Полтавської обласної клінічної лікарні № 673 від 18.12.2015 року, ОСОБА_9 поставлено діагноз: ЗЧМТ, забій головного мозку середнього ступеню, субдуральна гематома зліва.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України.

Відомості щодо вказаного злочину внесено 14.12.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003676 із правовою кваліфікацією вчиненого за ч. 1 ст. 125 КК України. Постановою від 25.12.2015 змінено кваліфікацію складу кримінального правопорушення на ч. 2 ст.121 КК України.

25 грудня 2015 прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області юристом 2 класу ОСОБА_3 погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
25 грудня 2015 досудове розслідування зупинено та підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_4 оголошено в розшук.
30 грудня 2015 року досудове слідство поновлено у зв`язку із затриманням підозрюваного ОСОБА_8 .
05 січня 2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
05 січня 2016 слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава обрану міру запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком 60 діб до 11 години 00 хвилин 05 березня 2016 року.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України не визнав та показав, що ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не наносив.
Підозра ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_10 ,
- показаннями свідка ОСОБА_11 ,
- даними слідчого експерименту проведеного зі свідком ОСОБА_11 ,
- показаннями свідка ОСОБА_12 ,
- проведеним впізнанням зі свідком ОСОБА_11 ,
- проведеним впізнанням зі свідком ОСОБА_11 ,
- проведеним впізнанням зі свідком ОСОБА_12 ,
- проведеним впізнанням зі свідком ОСОБА_12 ,
- довідкою Полтавської обласної клінічної лікарні №673 від 18.12.2015 року.
- речовими доказами у кримінальному провадженні;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту. Вказав, що ризики, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою не зникли.
Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт цілодобово з застосуванням електронного браслету.
Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечив, просив відмовити в його задоволенні та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово з застосуванням електронного браслету.
Заслухавши доводи прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді слідчим суддею вказаного клопотання слідчого враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме: Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
З огляду на вище викладене слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором у повній мірі доведено те, що з часу обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, жодна з підстав для обрання такого запобіжного заходу не змінилась. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення необхідного результату, так, як ОСОБА_4 інкримінується вчинення тяжкого кримінального правопорушення, а у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, підозрюваний отримає можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити нове кримінальне правопорушення.
З метою недопущення вчинення кримінальних правопорушень, а також перешкоджанню встановленню істини по справі, врахувавши норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, вважаю за можливе клопотання задовольнити та продовжити раніше обраний підозрюваному ОСОБА_4 . запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешт, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання. Відповідно до норми ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 199, 309-310, 395 КПК України, -
У Х В А Л И Л А :
Клопотання Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченихч. 2 ст.121 КК України, строком на 30 діб, а саме: до «11» год. «00» хв. 03 квітня 2016 року.
Дата закінчення дії ухвали 11 год. 00 хв. 03 квітня 2016 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1