Справа № 495/3217/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2016 м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,
затриманого ОСОБА_5 ,
перекладача - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування тимчасового арешту у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
Керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування тимчасового арешту у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені злочину передбаченого ст.22, 23, 25, 52, 53 Кримінального Кодексу Німеччини.
В клопотанні зазначено, що в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України 24.04.2016 о 19:10 оперуповноваженим Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина республіки Молдова, який розшукується правоохоронними органами Німеччини для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.22, 23, 25, 52, 53 Кримінального Кодексу Німеччини за фактом організації нелегальної міграції.
Ініціатором розшуку ОСОБА_5 є НЦБ Інтерполу в Німеччині. Відносно ОСОБА_5 22.07.2010 видано Європейський ордер на арешт компетентними органами Німеччини за ознаками злочину передбаченого ст.22, 23, 25, 52, 53 Кримінального Кодексу Німеччини та ст. 92В, 92А, 92 Закон Німеччини.
ОСОБА_5 розшукується каналами Інтерполу за вчинення на території ФРН злочину у вигляді організації незаконної міграції. Ордер на арешт ОСОБА_5 виданий судом м. Франкфурт, ФРН, 31.05.2006 р., за № 200 JS 40535/04/
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд його задовольнити.
ОСОБА_5 , а також його захисник адвокат ОСОБА_4 у задоволенні клопотання заперечували.
Заслухавши учасників процесу, пояснення прокурора в обґрунтування доводів клопотання, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням прокурора, суд приходить висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматись під вартою інакше як за мотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.
Правовідносини між Україною та Німеччиною щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року, ратифікованим Законом України від 03.03.1998 р. Ш40/98-ВР, які є чинними для обох держав.
З урахуванням вимог ст. 16 Європейської Конвенції про видачу правопорушників 1957 року підставою тимчасового арешту може бути запит про тимчасовий арешт розшукуваної особи компетентного органу запитуючої сторони, при цьому компетентні органи запитуваної сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства.
Згідно зі ст.583 КПК України, тимчасовий арешт може бути застосовано до особи, затриманої за вчинення злочину за межами України, на підставі відповідного клопотання прокурора, яке має відповідати вимогам ч.4 ст.583 КПК України, в тому числі і в частині долучення документів на підтвердження обставин, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання.
При цьому відповідно до ч. 4 ст. 583 КПК України прокурор в своєму клопотанні до слідчого судді про застосування тимчасового арешту зобов`язаний надати протокол затримання особи, документи, що містять данні про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, а також документи, що посвідчують особу затриманого.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, документи, на які посилається прокурор, як на докази, та долучені ним до клопотання, не відповідають вимогам ст.ст.99,550 КПК України, оскільки їх достовірність не засвідчена уповноваженою на це посадовою особою, а джерело їх надходження не підтверджене.
В порушення вимоги п. 3 ч. 4 ст. 583 КПК України, не були з`ясовані в повному обсязі дані про особу затриманого, зокрема не було надано належних та достовірних доказів, які б свідчили про відсутність у ОСОБА_5 громадянства України, як обов`язкову законну підставу, яка б надавала прокурору право звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий арешт ОСОБА_5 до отримання запиту для його видачі відповідно до вимог ст. 582 КПК України.
Прокурором взагалі не надані докази, що підтверджують перебування ОСОБА_5 в міжнародному розшуку, а долучений до клопотання сумнівної якості лист ГУ Національної поліції в Одеській області СУБІ (надана копія не засвідчена належним чином) не може свідчити про завершення процедурного оформлення розшуку у системі міжнародного розшуку злочинців, відповідно до порядку, встановленого Міжнародною організацією кримінальної поліції - Інтерполом.
Інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення кореспондується ч.3 ст. 332 КК України покарання за яке передбачено до 9 років позбавлення волі, але правопорушення згідно наданих до суду даних тривало з лютого по квітень 2004 року. Затриманий часто їздив за кордон, що підтверджується ксерокопією закордонного паспорту, тобто від правоохоронних органів він не переховувався. Таким чином строк притягнення до кримінальної відповідальності (ст.49 КК України) сплинув.
Крім того в листі наданому Державною прикордонною службою не співпадають відомості про дату видачі паспорту ОСОБА_5 з відомостями зазначеними безпосередньо в паспорті ОСОБА_5 .
В документі Individual report вказано місце народження особи ОСОБА_9 , а судом встановлено, що ОСОБА_5 народився в с. Бронешти, Оргеївського району, Р Молдова.
Допитана у якості свідка співмешканка ОСОБА_5 - ОСОБА_10 пояснила, що вони з ОСОБА_5 фактично проживають по АДРЕСА_1 , та ніколи не проживали за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 є інвалідом другої групи (лінфома), потребує лікування та щоденної медичної допомоги.
ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що власноруч він ніде не зазначав свою адресу проживання, анкетні данні записували працівники правоохоронних органів.
Враховуючи вищевикладене, оскільки у порушення вимог ч.4 ст.583 КПК України, клопотання та доданих до нього матеріалів на підтвердження обставин, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання, належним чином не оформлено, що позбавляє слідчого суддю, оцінити надані на обґрунтування клопотання матеріали та можливості пересвідчитись в ідентичності цих документів, в той час, як інформація, що може в них міститься, має суттєве значення під час розгляду клопотання цієї категорії, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування до ОСОБА_5 тимчасового арешту.
Керуючись ст. ст. 376,580,582,583 КПК України.-
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасового арешту відмовити.
Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.
Слідчий суддя: