АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/593/14 Справа № 200/2404/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

04 червня 2014 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
представників цивільного позивача: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою цивільного позивача ПАТ «Банк Фамільний» на ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2014 року, якою, ПАТ «Банк Фамільний» було відмовлено в задоволенні клопотань про визнання потерпілим та цивільним позивачем по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_10 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст.358 КК України (в редакції 2011 року) та прийняття цивільного позову, застосування мір щодо його забезпечення, зміну правової кваліфікації з ч.1 ст.366, ч.3 ст.358 КК України на ч.2 ст.190, ч.2 ст.191, ч.1 ст.222, ч.3 ст.358, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України та ознайомлення з матеріалами справи, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 закрито, а ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності,
ВСТАНОВИЛА:
12 лютого 2014 року до районного суду з прокуратури Бабушкінського району м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_10
13 лютого 2014 року по кримінальному провадженню винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання.
У підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_9 заявлено клопотання щодо закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 та звільнення останньої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення злочинів пройшло більше ніж три роки.
Суд, задовольняючи клопотання захисника ОСОБА_9 та звільняючи ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності зазначив, що відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що вона, будучи комерційним директором ТОВ «Дніпроуніверсалбуд», являючись службовою особою, яка мала право видавати та посвідчувати офіційні документи, що надають право або звільняють від обов`язків, достовірно знаючи, що для оформлення кредитного договору в банківській установі необхідно надати довідку про доходи, прийняла рішення на вчинення службового підроблення, а саме складання і внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
Так, 07 березня 2007 року ОСОБА_10 , будучи службовою особою, внесла завідомо неправдиві відомості до довідки про доходи на своє ім`я, де зазначила, що вона знаходиться на посаді комерційного директора ТОВ
Продовжуючи свою діяльність 21 березня 2007 року ОСОБА_10 достовірно знаючи, що для отримання споживчого кредиту необхідно надати довідку про доходи на її ім`я та довідку про доходи поручителя, яким мав стати ОСОБА_11 , який ніколи на ТОВ «Дніпроуніверсалбуд» не працював, прибула у приміщення ТОВ «Банк Фамільний» у м. Дніпропетровську, де надала співробітнику вищевказаного банку необхідні для отримання кредиту документи, серед яких знаходилася довідка про доходи №37 від 07 березня 2007 року на ім`я ОСОБА_10 із завідомо неправдивою інформацією, а також довідка про доходи №37/1 від 12 березня 2007 року на ім`я ОСОБА_11 .
На підставі наданих ОСОБА_10 документів із завідомо неправдивою інформацією, між ОСОБА_10 та ТОВ «Банк Фамільний» був укладений кредитний договір №1132 від 21.03.2007 року на надання кредиту в розмірі 50 000 доларів США, що на момент вчинення злочину становило 252 000 грн., строком до 20 березня 2012 року, а також договір поруки №1132 від 21 березня 2007 року про те, що ОСОБА_11 зобов`язується перед ТОВ «Банк Фамільний» відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_10 зобов`язань за вказаним кредитним договором, і таким чином остання використала завідомо підроблені документи.
Скоєне ОСОБА_10 кримінальне правопорушення кваліфіковано слідчим за ч.4 ст.358 та ст.366 КК України, з чим ПАТ «Банк Фамільний» не згоден, оскільки на їх думку, в діях ОСОБА_10 є склади злочинів, передбачених ст.364 КК України, так як вона використала своє службове становище всупереч інтересам служби, ст.222 КК України, оскільки вона надала банку завідомо неправдиву інформацію з метою отримання кредиту, ст.190 КК України, так як вона заволоділа коштами банку по підробленим довідкам та не виконує свої обов`язки за кредитним договором, ст.191 КК України, оскільки вона будучи комерційним директором «Дніпроуніверсал» привласнила кошти банку зловживаючи службовим становищем. Оскільки діями ОСОБА_10 по несплаті отриманого за підробленими документами кредиту банку спричинено матеріальну шкоду у розмірі 806 218 грн. 77 коп., яка складається з сум основного боргу, несплачених сум відсотків та штрафних сум, банк просив визнати їх потерпілими та цивільними позивачами та надати їх представнику можливість ознайомитися з матеріалами справи, змінити правову кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_10 .
Суд, відмовляючи в задоволенні клопотання ПАТ «Банк Фамільний» про визнання його потерпілим та цивільним позивачем по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_10 зазначив наступне, що предметом злочинів передбачених ст.ст. 358 та 366 КК України є офіційні документи, і ці злочини є злочинами з формальним складом.
Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано матеріальної шкоди.
Як вбачається з обвинувального акту потерпілі у справі відсутні, даним кримінальним правопорушенням матеріальної чи моральної шкоди не завдано, цивільний позов не заявлено. Відповідно до діючого законодавства право ознайомитися з матеріалами справи мають тільки сторони - учасники процесу, ПАТ «Банк Фамільний» таким не являється.
В апеляції цивільний позивач ПАТ «Банк Фамільний», вважає ухвали суду незаконними та необґрунтованими. Суд безпідставно не визнав Банк цивільним позивачем, та не допустив представника цивільного позивача до участі у справі. Суд мав можливість усунути неповноту, допущену слідчим.
Просить ухвалу суду про визнання потерпілим та цивільним позивачем змінити в частині вирішення цивільного позову, стягнути з ОСОБА_10 806 218,77 грн. на користь ПАТ «Банк Фамільний».
В заперечені на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_9 вважає ухвалу суду законною, та просив залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, думку адвоката ОСОБА_9 та прокурора, які вважають за необхідне ухвали суду залишити без змін, оскільки представник
цивільного позивача ПАТ «Банк Фамільний» не входить в коло осіб, які мають
право на апеляційне оскарження, представників цивільного позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію та просили ухвалу суду скасувати, а в частині вирішення цивільного позову змінити та стягнути з ОСОБА_12 806 218 грн. 77 коп. на користь ПАТ «Банк Фамільний», проаналізувавши доводи в апеляції, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Скоєне ОСОБА_10 кримінальне правопорушення кваліфіковано слідчим за ч.3 ст.358 та ч.1 ст.366 КК України.
Оскільки ч.1 ст.366, ч.3 ст.358 КК України не передбачають ніяких наслідків скоєння злочину (завдана шкода не є кваліфікуючою ознакою), вказані статті є статті з формальним складом злочину. Тому вказані обставини виключають наявність потерпілого, та цивільного позивача.
Як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_10 потерпілі у справі відсутні, даним кримінальним правопорушенням матеріальної чи моральної шкоди не завдано, цивільний позов не заявлено. Відповідно до діючого законодавства право ознайомитися з матеріалами справи мають тільки сторони - учасники процесу, ПАТ «Банк Фамільний» таким не являється.
Суд, відмовляючи в задоволенні клопотання ПАТ «Банк Фамільний» про визнання його потерпілим та цивільним позивачем по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_10 обгрунтовано зазначив, що предметом злочинів передбачених ст.ст. 358 та 366 КК України є офіційні документи, і ці злочини є злочинами з формальним складом.
Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано матеріальної шкоди.
Згідно ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, під час судового розгляду лише прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове звинувачення у відповідності та у випадках, передбачених ст.339 КПК України, а суд з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного у обвинувальному акту, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно до ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ... інші ухвали у випадках, передбачених КПК України. Ухвали, постановлені судами під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судорвих рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають.
З матеріалів справи вбачається, що при винесенні ухвали, суд, на підставі наданих йому матеріалів, належним чином керувався вимогами законодавства і будь-яких даних, які б свідчили про незаконність винесеного судом рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_10 , та звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальноїх відповідальності, не вбачається.
Зважаючи на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляції представника цивільного позивача, оскільки апелянт не входить в коло осіб, які мають право на апеляційне оскарження, а така ухвала суду від 03 березня 2014 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ПАТ «Банк Фамільний» про визнання його потерпілим та цивільним позивачем по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_10 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст.358 КК України (в редакції 2011 року) та прийняття цивільного позову, застосування мір щодо його забезпечення, зміну правової кваліфікації з ч.1 ст.366, ч.3 ст.358 КК України на ч.2 ст.190, ч.2 ст.191, ч.1 ст.222, ч.3 ст.358, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України та ознайомлення з матеріалами справи, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляцію представника цивільного позивача ПАТ «Банк Фамільний» - залишити без задоволення.
Ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2014 року, якою, ПАТ «Банк Фамільний» було відмовлено в задоволенні клопотань про визнання потерпілим та цивільним позивачем по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_10 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст.358 КК України (в редакції 2011 року) та прийняття цивільного позову, застосування мір щодо його забезпечення, зміну правової кваліфікації з ч.1 ст.366, ч.3 ст.358 КК України на ч.2 ст.190, ч.2 ст.191, ч.1 ст.222, ч.3 ст.358, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України та ознайомлення з матеріалами справи, та якою кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 закрито, а ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді: