Справа № 461/5354/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.07.2016 року Галицький районний суд м. Львова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представників потерпілого ОСОБА_12 , ОСОБА_13
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, освіти середньої спеціальної, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст.121, ч.4 ст.296, ч.2 ст. 121, ч.4 ст.296, ч.2 ст.263 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст.121, ч.4 ст.296, ч.2 ст. 121, ч.4 ст.296 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, освіти середньої спеціальної, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст.121, ч.4 ст.296, ч.2 ст. 121, ч.4 ст.296, КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, українця, освіти середньої, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_4 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст.121, ч.4 ст.296, ч.2 ст. 121, ч.4 ст.296 КК України,
Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на грубе порушення громадського порядку, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вступили в конфлікт з потерпілими ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які проходячи мимо, зробили їм зауваження про припинення хуліганських дій щодо потерпілого ОСОБА_14 та пригрозили викликом на місце події міліції. Обвинувачені, обурившись поведінкою ОСОБА_15 та ОСОБА_16 почали наносити їм руками та ногами чисельні удари по голові, тулубу і кінцівках.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , 22.02.2015, близько 03 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №10 на площі Ринок у м. Львові, ножем, який тримав при собі , умисно заподіяв тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_16 у виді рани правої бокової поверхні грудної клітки по передній аксилярній (пахвовій) лінії на рівні 7-го міжребер`я, яка проникає в праву плевральну порожнину з поверхневим пошкодженням діафрагми та крововиливом об`ємом біля 500 мл в плевральну порожнину.
Продовжуючи свою злочинну діяльність обвинувачений ОСОБА_4 ,в той же час та в тому ж місці, умисно заподіяв тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_15 , якому наніс удар ножем в ліву сторону грудної клітки, спричинивши рану по середній аксилярній (пахвовій) лінії грудної клітки зліва, на рівні 6-го ребра, яка проникає в ліву плевральну порожнину з пересіченням ребра та наскрізним пошкодженням нижньої частки лівої легені, крововиливом, об`ємом до 1500 мл в плевральну порожнину.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково, не погодився з кваліфікацією його дій за ч.2 ст.121 КК України, вважаючи, що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України, також не погодився з кваліфікацією його дій за ч.4 ст.296 КК України та додатково пояснив, що 22.02.2015 приблизно о 03 год. 00 хв. на пл. Ринок у місті Львові він разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вступили у конфлікт з потерпілим водієм таксі ОСОБА_14 через те, що він їх образив. При цьому, потерпілий перший наніс удар ОСОБА_7 і намагався вийти з автомобіля та витягнути монтировку, після чого він ( ОСОБА_4 ) дістав ніж на наніс потерпілому удар ножем по руці, а також почав бити рукояткою ножа по машині. Після цього, до них підійшли двоє перехожих, почали ображати ОСОБА_6 , один з перехожих завдав удар ОСОБА_7 , від чого останній впав на землю. Після цього, він ( ОСОБА_4 ) витягнув свій ніж, яким завдав 1 удар в область грудей ОСОБА_15 , враховуючи, що ОСОБА_16 також завдавав удари його знайомим, він заподіяв декілька ударів ножем в спину ОСОБА_16 , при цьому ОСОБА_16 впав, а коли намагався піднятися, навалився на нього корпусом один раз.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково, не погодився з кваліфікацією його дій за ч.2 ст.121 КК України, вважаючи, що такий злочин не скоював, також не погодився з кваліфікацією його дій за ч.4 ст.296 КК України, вважаючи, що його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.296 КК України, та додатково пояснив, що 22.02.2015 приблизно о 03 год. 00 хв. на пл. Ринок у місті Львові він разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вступили у конфлікт з потерпілим водієм таксі ОСОБА_14 через те, що він їх образив. При цьому, потерпілий ОСОБА_14 перший наніс удар ОСОБА_7 і намагався вийти з автомобіля. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 заштовхали потерпілого в машину, а ОСОБА_4 почав стукати по машині. Він ( ОСОБА_5 ) ударів водію таксі не наносив, тільки нецензурно висловлювався на його адресу. Після цього, коли машина від`їхала, він побачив двох перехожих, з якими розмовляв ОСОБА_6 . При цьому, потерпілий ОСОБА_16 першим наніс удар ногою ОСОБА_6 , а потерпілий ОСОБА_15 ОСОБА_7 кулаком в щелеп, від якого останній впав. Після цього, він ( ОСОБА_5 ) підбіг та наніс декілька ударів потерпілим. Ударів ножем нікому не наносив, ніж не бачив, тяжких тілесних ушкоджень не спричиняв.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково, не погодився з кваліфікацією його дій за ч.2 ст.121 КК України, вважаючи, що такий злочин не скоював, також не погодився з кваліфікацією його дій за ч.4 ст.296 КК України, вважаючи, що його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.296 КК України, та додатково пояснив, що 22.02.2015 приблизно о 03 год. 00 хв. на пл. Ринок у місті Львові він разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вступили у конфлікт з потерпілим водієм таксі ОСОБА_14 через те, що він їх образив. Між ОСОБА_14 та ОСОБА_4 і ОСОБА_7 почалась сварка, яку побачили двоє перехожих, спитали що відбувається, та стояли і дивились. Коли машина від`їхала, ці перехожі чоловіки почали ображати обвинувачених, сказали, що не дозволять так себе вести у їхньому місті. Від них відчувався запах алкоголю. Почалась бійка, в ході якої йому нанесли декілька ударів, він також наносив удари потерпілим. При цьому ударів ножем нікому не наносив, та не бачив, щоб потерпілим наносились удари ножем.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково, не погодився з кваліфікацією його дій за ч.2 ст.121 КК України, вважаючи, що такий злочин не скоював, також не погодився з кваліфікацією його дій за ч.4 ст.296 КК України, вважаючи, що його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.296 КК України, та додатково пояснив, що 22.02.2015 приблизно о 03 год. 00 хв. на пл. Ринок у місті Львові він разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вступили у конфлікт з потерпілим водієм таксі ОСОБА_14 через те, що він їх образив. При цьому, потерпілий ОСОБА_14 наніс йому удар та дістав монтировку. ОСОБА_4 почав стукати по машині, почалась штовханина. Він ( ОСОБА_7 ) намагався заштовхнути потерпілого ОСОБА_14 в машину, при цьому вживав нецензурні слова та міг нанести потерпілому тілесні ушкодження. Ніж при собі не мав, удари ножем не наносив, не бачив, щоб хтось застосовував ніж. Після того, як машина потерпілого ОСОБА_14 від`їхала, підійшли двоє перехожих, почали розмовляти з ОСОБА_6 , він до них підійшов та одразу отримав удар від потерпілого ОСОБА_15 , від якого впав та втратив свідомість.
Вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні зазначених в описовій частині даного вироку злочинів повністю доводиться зібраними по справі нижченаведеними, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_14 , даними ним в судовому засіданні, який повідомив, що після виникнення словесного конфлікту між ним та обвинуваченими, останні почали нецензурно висловлюватись, після чого всі четверо почали наносити йому удари. При цьому, ОСОБА_4 витягнув ніж і почав ним махати перед обличчям, зачепив ним верхню губу, та коли, він потягнувся під крісло автомобіля, щоб витягнути монтировку для самозахисту, ОСОБА_4 заподіяв йому удар ножем по долоні.
Показаннями потерпілого ОСОБА_16 ,даними ним в судовому засіданні, який повідомив, що 22.02.2015 приблизно о 03 год. 00 хв. вони разом з потерпілим ОСОБА_15 проходили по пл. Ринок у місті Львові та стали свідками конфлікту між обвинуваченими та водієм таксі ОСОБА_14 , в ході якого обвинувачені кричали та нецензурно висловлювались, крім того, ОСОБА_4 мав при собі великий ніж приблизно 30 см, рукояткою якого бив по автомобілю. Коли вони зробили зауваження обвинуваченим, почалась шарпанина, яка переросла в бійку, останні почали наносити численні удари руками та ногами йому та ОСОБА_15 , також йому було нанесено удари ножем, але хто з них та в яку ділянку тіла наніс удар він не помітив.
Показаннями потерпілого ОСОБА_15 , даними ним в судовому засіданні, який повідомив, що 22.02.2015 приблизно о 03 год. 00 хв. вони разом з потерпілим ОСОБА_16 проходили по пл. Ринок у місті Львові та стали свідками конфлікту між обвинуваченими та водієм таксі ОСОБА_14 , в ході якого обвинувачені кричали та нецензурно висловлювались. При цьому ОСОБА_4 тримав в руках великий ніж приблизно 30 см, яким він завдавав удари по задній частині автомобіля, в якому знаходився ОСОБА_14 . Тоді він та ОСОБА_16 підійшли до них та зробили зауваження. Коли машина таксі поїхала, всі четверо обвинувачених підбігли до них та почалась шарпанина яка переросла в бійку, всі обвинувачені наносили удари. Після цього, він ( ОСОБА_15 ) впав на землю, а коли намагався підвестись, ОСОБА_4 завдав йому удар ножем в район серця.
Допитані в судовому засіданні свідки працівники патрульної служби ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 повідомили, що 22.02.2015 прибули на пл. Ринок на виклик, після чого затримали чотирьох обвинувачених на вул. Беринди та вилучили ніж.
Допитані в судовому засіданні свідки лікарі швидкої ОСОБА_21 , ОСОБА_22 повідомили, що супроводжували потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в лікарню, які були в крові, мали різані рани.
Допитаний в судовому засіданні свідок працівник клубу «Під Арсеналом» ОСОБА_23 повідомив, що вночі 22.02.2015р. (приблизно з 00 год. до 03 години) обвинувачені відпочивали у вказаному закладі, при вході ОСОБА_4 здав для зберігання в сейф великий ніж 25-30 см.
Протоколом огляду відео від 20.03.2015р. /т.6 а.с.138-140/ та дослідженим в судовому засіданні відповідним відеозаписом камери спостереження гардеробної частини нічного клубу, відповідно до яких о 00.11.21 год. особа подібна на ОСОБА_4 виймає предмет, схожий на ніж та передає його в руки охоронцю, котрий кладе його у сейф. Одразу після ОСОБА_4 до охоронця підходять особи, схожі на ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та дають йому в руки якісь предмети, які він кладе до сейфу.
Протоколами пред`явлення особи для впізнання від 20.03.15р. /т.6 а.с.170-171, а.с.176-177, а.с.182-183, а.с.188-189/, згідно яких свідок ОСОБА_23 впізнав обвинувачених, як осіб, які 21.02.2015р. перебували у нічному клубі «Під арсеналом».
Журналом судового засідання від 05.05.2015р. /т.7 а.с.99-100/ щодо допиту свідка ОСОБА_24 у відкритому судовому засіданні, з якого вбачається, що близько 03.00 год. ночі 22 лютого 2015 року, він почув крики на вулиці, відкрив вікно і побачив як четверо молодих людей лаялись біля таксі ОСОБА_25 та наносили удари водію. Це було на пл. Ринок у місті Львові. Біля місця події стояли посторонні. Коли водій від`їхав, двоє з нападників підійшли до перехожих і сказали, чого вони втручаються, потім зав`язалась бійка між ними, в ході якої спочатку ті двоє наносили удари, потім підбігли інші двоє. Били ногами і кулаками. Крім того, вказаним свідком було зроблено відео зазначених подій, яке було досліджено у судовому засіданні.
Протоколами проведення слідчого експерименту від 18.03.2015р. /т.5 а.с.3-8, а.с.9-14, а.с.15-20/ за участю потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , з яких вбачається, що обстановка встановлена під час слідчої дії відповідає обставинам зазначеним в описовій частині вироку.
Протоколами пред`явлення особи для впізнання від 16.03.15р., 22.02.15р. /т.5 а.с.21-26, а.с.27-32, а.с.33-38, а.с.39-44, а.с.45-50, а.с.57-62, а.с.63-68, а.с.167-172, а.с.173-178, а.с.179-184, а.с.185-190/, згідно яких потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_14 впізнали обвинувачених, як осіб, що 22.02.2015р. перебуваючи на пл. Ринок вчинили хуліганські дії та нанесли їм тілесні ушкодження. При цьому, потерпілий ОСОБА_14 вказав на ОСОБА_4 , як на особу, яка нанесла йому ножове тілесне ушкодження, потерпілі ОСОБА_16 та ОСОБА_15 вказали на ОСОБА_4 , як на особу, в якої вони бачили ніж.
Висновком експерта №52/15 від 22.02.2015р. /т.5, а.с.73-75/, відповідно до якого у ОСОБА_16 виявлені наступні ушкодження: рана правої бокової поверхні грудної клітки по передній аксилірній (пахвовій) лінії на рівні 7-го міжребер`я, яка проникає в праву плевральну порожнину з поверхневим пошкодженням діафрагми та крововиливом об`ємом біля 500 мл в плевральну порожнину, яка утворилась від дії гострого колючо-ріжучого предмету 22.02.2015р., відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння; рана правої щічної ділянки обличчя, яка проникає в порожнину рота з пошкодженням коронкових частин сьомих зубів справа на верхній та нижній щелепі, яка утворилась від дії гострого колючо-ріжучого предмету 22.02.2015р. та відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; дві рани в лівій лопатковій та в правій підлопатковій ділянках спини, які не проникають в плевральні порожнини, рани утворились від дії гострого колючо-ріжучого предмету 22.02.2015р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; рани лобної ділянки голови в центрі на межі волосяного покрову, в тім`яній ділянці голови в центрі, в потиличній ділянці голови справа, яка утворилась від дії гострого колючо-ріжучого предмету 22.02.2015р. та відносяться до легкого тілесного ушкодження; синяк лівої гомілки, подряпина потиличної ділянки голови в центрі, що відносяться до легкого тілесного ушкодження. Допитаний в судовому засідання експерт ОСОБА_26 підтвердив свій висновок.
Висновком експерта №53/15 від 22.02.2015р. /т.5, а.с.96-98/, відповідно до якого у ОСОБА_15 виявлені наступні ушкодження: рана по середній аксилярній (пахвовій) лінії грудної клітки зліва, на рівні 6-го ребра, яка проникає в ліву плевральну порожнину з пересіченням ребра та наскрізним пошкодженням нижньої частки лівої легені, крововиливом, об`ємом до 1500 мл в плевральну порожнину, яка утворилась від дії гострого колючо-ріжучого предмету незадовго до поступлення в лікарню 22.02.2015р. та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння; садна лобної ділянки зліва, спинки носа та перенісся, лівої вилично-приорбітальної ділянки, синяки на спинці носа, на повіках лівого ока з крововиливом в білкову оболонку ока, на передньо-внутрішній поверхні правого стегна, на тильній поверхні основи 3-го пальця правої кисті, лінійна подряпина тильної поверхні основи 5-го пальця правої кисті, які утворились від неодноразового контакту з тупими предметами, могли бути причинені 22.02.2015р. та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Допитаний в судовому засідання експерт ОСОБА_26 підтвердив свій висновок.
Висновком експерта №271 від 22.02.2015р. /т.6, а.с.1/, відповідно до якого у ОСОБА_14 виявлені: різана рана лівої кісті, крововилив на слизовій оболонці ротової порожнини, рану та садно на обличчі, синець на лівій нозі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень та могли виникнути 22.02.2015р.
Протоколом огляду місця події від 22.02.2015р. /т.6, а.с.14-16/, об`єктом якого являється автомобіль марки «Волга» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на зовнішній поверхні якого виявлені пошкодження фарби та пляма бурого кольору, а також 8 плям бурого кольору на лівому передньому сидінні і пляма бурого кольору на задній правій дверці.
Протоколом огляду місця події від 22.02.2015р. /т.6, а.с.22-24/, відповідно до якого на проїжджій частині вул. Сербська, 8 Староєврейська виявлено сліди речовини бурого кольору, біля фасаду будинку №11 на пл. Ринок виявлено сліди речовини бурого кольору краплеподібної форми.
Протоколом огляду місця події від 22.02.2015р. /т.6, а.с.31-33/, згідно якого біля будинку №1 що по вул. Беринди виявлено металевий ніж із лезом довжиною 17 см та металевою рукояткою чорного кольору, зліва від вказаного предмета знаходяться 4 особи чоловічої статі. Крім того, у ОСОБА_4 на поясі з правої сторони виявлено чохол від ножа коричневого кольору.
Висновками медичного огляду від 22.02.2015р. /т.6, а.с. 42, 43, 44/, відповідно до яких ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на момент огляду знаходились у стані алкогольного сп`яніння.
Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №10/132 від 17.04.2015р. /т.7 а.с.15-21/, відповідно до якого на одязі ОСОБА_7 виявлено сліди крові ОСОБА_14 та ОСОБА_16 .
Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №10/135 від 17.04.2015р. /т.7 а.с.25-29/, відповідно до якого на одязі ОСОБА_5 виявлено сліди крові ОСОБА_16 .
Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №10/133 від 17.04.2015р. /т.7 а.с.38-42/, відповідно до якого на одязі ОСОБА_4 виявлено сліди крові ОСОБА_16 .
Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №10/139 від 17.04.2015р. /т.7 а.с.46-49/, відповідно до якого взірці речовини бурого кольору, вилучені з сидіння та задньої правої двері автомобіля ГАЗ 3310 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_14 .
Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №10/141 від 17.04.2015р. /т.7 а.с.58-62/, відповідно до якого взірці речовини бурого кольору, вилучені оглядом місця події з вул. Сербської у м. Львові збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .
Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №10/140 від 17.04.2015р. /т.7 а.с.67-70/, відповідно до якого взірець речовини бурого кольору, вилучений оглядом місця події з пл. Ринок у м. Львові збігається з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_16 .
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 12.05.15р. /т.7 а.с.112-113/, згідно якого свідок ОСОБА_23 впізнав ніж, вилучений на ділянці тротуару на перехресті вул. Беринди, пр. Свободи, як ніж, який він бачив у ОСОБА_4 у нічному клубі.
Висновком судової експертизи №5/580 від 22.04.15р. /т.8 а.с.2-4/, відповідно до якого ніж, який викинув ОСОБА_4 є бойовим ножем та являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії.
Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №10/130 від 15.04.2015р. /т.8 а.с.6-12/, відповідно до якого у слідах на клинку та руків`ї ножа, вилученого на перехресті вул. Беринди, пр. Свободи, виявлено кров ОСОБА_16 та ОСОБА_15 .
Висновками судової медико-криміналістичної експертизи №98/2015-мк, №98/2015-мк, від 05.05.2015р. /т.8 а.с.57-61, а.с.69-74/, відповідно до яких колоте-різане пошкодження на одязі потерпілого ОСОБА_15 за локалізацією відповідає рані на тілі ОСОБА_15 на лівій боковій поверхні грудної клітки, на рівні 6-го ребра.
Висновками судової медико-криміналістичної експертизи №100/2015-мк, №99/2015-мк від 08.05.2015р. /т.8 а.с.76-81, а.с.83-88/, відповідно до яких колоте-різані пошкодження на одязі потерпілого ОСОБА_16 за локалізацією відповідають ранам на тілі ОСОБА_16 .
Органом досудового розслідування дії обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, відносно ОСОБА_15 , умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, відносно ОСОБА_16 ; хуліганство, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, вчинене із застосуванням холодної зброї відносно ОСОБА_14 , хуліганство, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, вчинене із застосуванням холодної зброї відносно ОСОБА_15 , хуліганство, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, вчинене із застосуванням холодної зброї відносно ОСОБА_16 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, відносно ОСОБА_15 , умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, відносно ОСОБА_16 ; хуліганство, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, вчинене із застосуванням холодної зброї відносно ОСОБА_14 , хуліганство, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, вчинене із застосуванням холодної зброї відносно ОСОБА_15 , хуліганство, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, вчинене із застосуванням холодної зброї відносно ОСОБА_16 ; носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 296 КК України виходячи з наступного.
Ч. 4 ст. 296 КК України передбачає відповідальність за хуліганські дії, визначені в перших трьох частинах цієї статті, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», при вчинені хуліганських дій групою осіб за ч. 4 ст. 296 КК України можуть бути кваліфіковані дії тих його учасників, які особисто застосували зброю або інший предмет, спеціально пристосований або заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а також тих осіб, які хоча самі й не застосовували зазначених знарядь, але дали згоду чи в інший спосіб сприяли їх застосуванню іншими виконавцями цього злочину. Якщо один з учасників злочину застосував такі знаряддя без відома інших, то відповідальність за ч. 4 ст. 296 КК України має нести лише він.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, нецензурно висловлювались та наносили тілесні ушкодження ОСОБА_14 . При цьому ОСОБА_4 дістав ніж, яким став розмахувати перед потерпілим та внаслідок застосування ножа наніс останньому легкі тілесні ушкодження. Крім того, ОСОБА_4 , не приховуючи ножа наніс удари його рукояткою по машині потерпілого. Після чого, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність у ОСОБА_4 ножа, та усвідомлюючи факт його застосування відносно потерпілого ОСОБА_14 , продовжили свою злочинну діяльність, спрямовану на вчинення хуліганства, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, вступили в конфлікт з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які намагались припинити хуліганські дії, внаслідок чого останні отримали тілесні ушкодження.
Таким чином, хоча обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 особисто й не застосовували ніж при вчиненні хуліганства, вони своїми активними діями, які виразились у нанесенні одночасно з ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_14 та у подальшому продовженні хуліганських дій, сприяли останньому застосовувати зброю при вчиненні хуліганства. Тобто умисел всіх обвинувачених і їхні дії були направлені саме на хуліганство із застосуванням ножа.
За цих обставин дії обвинувачених кореспондуються із нормами ст.28 КК України, яка передбачає форми співучасті у вчиненні злочину групою осіб. При визначенні такої форми співучасті судом за обставинами справи та дослідженими доказами , встановлено всі об`єктивні та суб`єктивні ознаки такої. Зокрема, що співучасники , діяли спільно, спирались у своїх діях один на одного, між їхніми діями спрямованими на вчинення хуліганства, був причинний зв`язок; ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 усвідомлювали, що своїми спільними діями вони вчиняють цей злочин і свідомо допускали настання суспільно небезпечних наслідків.
Показання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 щодо їх необізнаності про застосування ОСОБА_4 ножа відносно потерпілого ОСОБА_14 , є надуманими та спростовуються дослідженими судом доказами, а тому суд розцінює їх як спосіб захисту, обраний обвинуваченими, усвідомлюючи всю тяжкість скоєного ними кримінального правопорушення, з метою пом`якшення відповідальності за скоєне.
Також суд зазначає, що хуліганські дії, в результаті яких були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , охоплювались єдиним злочинним умислом обвинувачених на порушення громадського порядку із застосуванням ножа, а тому не утворюють сукупності та окремої кваліфікації по ч. 4 ст. 296 КК України щодо кожного потерпілого не потребують.
Разом з тим, суд вважає такою, що не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України, з огляду на нижченаведене.
Органом досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ставиться у вину те, що вони, маючи при собі заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень предмети, ножі, а також усвідомлюючи, що ОСОБА_4 має при собі ніж, який є бойовим ножем та являється холодною зброєю колючо-ріжучої дії, а також усвідомлюючи факт наявності ножів у всіх учасників злочину, нанесли удари наявними в них ножами по голові, обличчю, тулубу та спині потерпілого ОСОБА_16 , внаслідок чого спричинили останньому рану правої бокової поверхні грудної клітки по передній аксилірній (пахвовій) лінії на рівні 7-го міжребер`я, яка проникає в праву плевральну порожнину з поверхневим пошкодженням діафрагми та крововиливом об`ємом біля 500 мл в плевральну порожнину та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Крім того, у ході вказаних спільних злочинних дій ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_15 наявним у нього ножем удар в ліву сторону грудної клітки, внаслідок чого, спричинив потерпілому рану по середній аксилярній (пахвовій) лінії грудної клітки зліва, на рівні 6-го ребра, яка проникає в ліву плевральну порожнину з пересіченням ребра та наскрізним пошкодженням нижньої частки лівої легені, крововиливом, об`ємом до 1500 мл в плевральну порожнину, та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.
Втім, обвинувачення в цій частині не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки стороною обвинувачення відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України належними, допустимими та достовірними доказами не доведено вину ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Відповідно до ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу,за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора, та ,в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин,що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідальність за ч. 2 ст.121 КК України настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб.
З об`єктивної сторони тілесне ушкодження характеризується: дією або бездіяльністю у виді посягання на здоров`я іншої людини; наслідками у виді спричинення тілесних ушкоджень; причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками.
Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.121 КК України, характеризується умисною виною. Умисел при цьому може бути , як прямий так і непрямий. Винний усвідомлює, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого і бажає або свідомо припускає її настання.
Аналізуючи обставини подій, показання потерпілих та свідків, судом достовірно встановлено, що умисні тяжкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 спричинив обвинувачений ОСОБА_4 , який вийшов за межі єдиного злочинного умислу на вчинення хуліганства і вчинив окремий злочин, на вчинення якого мав самостійний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.
Як встановив суд, в руках ОСОБА_4 постійно знаходився належний йому ніж, який він вийняв із пристосованого на поясі чохла, та яким він і наніс тяжкі тілесні ушкодження потерпілим. Відсутні докази про те, що ножі мали і інші обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Щодо наявності умислу ОСОБА_4 на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень,то слід прийти до висновку, що обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його небезпечні наслідки і бажав їх настання,оскільки, володіючи бойовим ножем колюче-ріжучої дії довжиною леза 17 см, спрямовуючи лезо ножа безпосередньо в життєво небезпечні ділянки тіла потерпілих, передбачав неминучість настання наслідків свого діяння , і в силу прагнення досягнення мети, охопленої характером діяння, бажав їх настання .
При цьому, за встановленими обставинами справи та наданими доказами, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не можна вважати такими, що вони діяли спільно з ОСОБА_4 , усвідомлювали вчинення останнім злочину, передбаченого ст.121 КК України; бажали чи свідомо допускали настання суспільно-небезпечних наслідків.
Таким чином, суд вважає, що в діях обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.
Положеннями ч.3 ст.17 КПК України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
В судовому засіданні не встановлено об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, інкримінованого обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , отже, обвинувачення в цій частині ґрунтується на припущеннях.
Відповідно дост.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.
Згідно ст.ст. 91, 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.
Відповідно до ч. 3ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
При цьому, суд зазначає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за статтею 121 КК України, проте їх слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 121 КК України на ч.1 ст.121 КК України через відсутність такої кваліфікуючої ознаки злочину, як вчинений групою осіб.
Також суд зазначає, злочинні дії ОСОБА_4 щодо спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину, а тому їх кваліфікація здійснюється за однією частиною статті КК України, а саме ч. 1 ст. 121 КК України, та окремої кваліфікації по відповідній частині статті 121 КК України щодо кожного потерпілого не потребують.
Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження; хуліганство, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, вчинене із застосуванням холодної зброї; носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто сукупність злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України, ч. 4 ст. 296 КК України, ч. 2 ст. 263 КК України.
ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кожен окремо своїми діями вчинили хуліганство, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, вчинене із застосуванням холодної зброї, тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченим, суд враховує положення пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, в якому звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Пом`якшуючою покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обставиною, кожного окремо, суд визнає їх участь у бойових діях на Сході України.
Обтяжуючими покарання ОСОБА_4 обставинами суд визнає вчинення кримінальних правопорушень у стані сп`яніння; вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України повторно.
Обтяжуючими покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_5 обставинами суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані сп`яніння.
Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів ОСОБА_4 , дані про особу винного (раніше не судимого, характеризується позитивно) та обставини, що пом`якшують і обтяжують покараннясуд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей за якими кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_6 , дані про особу винного (раніше не судимого, характеризується позитивно) та обставини, що пом`якшують і обтяжують покараннясуд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_7 , дані про особу винного (раніше не судимого, характеризується позитивно) та обставини, що пом`якшують і обтяжують покараннясуд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_5 , дані про особу винного (раніше не судимого, характеризується позитивно) та обставини, що пом`якшують і обтяжують покараннясуд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого.
Разом з тим, характер вчинених діянь обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , дані про їх особи, дають суду підстави вважати, що їхнє виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати до них ст. 75 КК України.
По даній справі потерпілим ОСОБА_16 заявлений цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення з останніх заподіяної йому злочинними діями матеріальної шкоди в сумі 20 515,45 гривень та 150 000,00 гривень моральної шкоди.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заявлений до них цивільний позов визнали частково.
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Оскільки судом встановлено, що виключно злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому завдані тяжкі тілесні ушкодження, що потребувало оперативного втручання та тривалого лікування, тобто матеріальну та моральну шкоду, тому таку слід стягнути лише з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Оцінивши позовні вимоги цивільного позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що така матеріальна та моральна шкода знаходиться в прямому причинному зв`язку із вчиненим ОСОБА_4 злочином, а тому у відповідності до ст.ст. 1166, 1167, 1168 ч.2 ЦК України, врахувавши всі обставини справи, зокрема підтвердження належними та допустимими доказами витрат на лікування ОСОБА_16 , суд вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі в частині відшкодування матеріальної шкоди та частковому задоволенню щодо відшкодування моральної шкоди.
При цьому, на думку суду, сума, визначена потерпілим в частині розміру моральної шкоди є завищеною, і дотримуючись вимог розумності, справедливості та інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого підлягає стягненню 80 000,00 грн. завданої моральної шкоди.
Крім того, по даній справі прокуратурою Галицького району м. Львова заявлений цивільний позов в інтересах Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення з останніх витрат на проведення лікування ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в розмірі 16 124,21 грн.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заявлений до них вищезазначений позов визнали.
Проте судом встановлено, що виключно злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілим завдані тяжкі тілесні ушкодження, що потребувало оперативного втручання та стаціонарного лікування, тому витрати на проведення лікування ОСОБА_15 та ОСОБА_16 слід стягнути лише з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Оцінивши позовні вимоги цивільного позивача, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд прийшов до висновку, що така шкода знаходиться в прямому причинному зв`язку із вчиненим ОСОБА_4 злочином, оскільки лікування стало наслідком вчиненого обвинуваченим злочину, а тому, у відповідності до ст. 1166 ЦК України, врахувавши всі обставини справи цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім того, по даній справі прокуратурою Галицького району м. Львова заявлений цивільний позов в інтересах Управління служби безпеки України у Львівській області до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення з останніх витрат на проведення лікування ОСОБА_16 в розмірі 3571,42 грн.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заявлений до них вищезазначений позов визнали.
Оскільки судом встановлено, що виключно злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_16 завдані тяжкі тілесні ушкодження, що потребувало тривалого лікування, такі витрати слід стягнути лише з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Оцінивши позовні вимоги цивільного позивача, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд прийшов до висновку, що така шкода знаходиться в прямому причинному зв`язку із вчиненим ОСОБА_4 злочином, оскільки лікування стало наслідком вчиненого обвинуваченим злочину, а тому, у відповідності до ст. 1166 ЦК України, врахувавши всі обставини справи цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Речові докази по справі підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
З ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підлягають стягненню судові витрати по справі.
Керуючись ст.ст.129,368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України, ч. 4 ст. 296 КК України, ч. 2 ст. 263 КК України та призначити покарання:
за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі;
за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 5 років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 263 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 , покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Обраний по справі ОСОБА_4 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт до набрання вироком законної сили залишити без змін.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.
ОСОБА_5 визнати невинуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку з відсутністю у його діяннях складу кримінального правопорушення та виправдати.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Обраний по справі ОСОБА_5 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт до набрання вироком законної сили залишити без змін.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.
ОСОБА_6 визнати невинуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку з відсутністю у його діяннях складу кримінального правопорушення та виправдати.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Обраний по справі ОСОБА_6 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт до набрання вироком законної сили залишити без змін.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнати невинуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку з відсутністю у його діяннях складу кримінального правопорушення та виправдати.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Обраний по справі ОСОБА_7 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_16 задовольнити частково. Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_16 20 515 (двадцять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 45 коп. компенсації за завдану матеріальну шкоду та 80 000 (вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. компенсації за завдану моральну шкоду. В решті позовних вимог відмовити.
Цивільний позов прокуратури Галицького району м. Львова в інтересах Комунальної міської клінічної лікарні швидкої допомоги - задовольнити в повному обсязі. Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь Комунальної міської клінічної лікарні швидкої допомоги 16 124 (шістнадцять тисяч сто двадцять чотири) грн. 21 коп. витрат на проведення лікування ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .
Цивільний позов прокуратури Галицького району м. Львова в інтересах Управління служби безпеки України у Львівській області - задовольнити в повному обсязі. Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь Управління служби безпеки України у Львівській області 3571 (три тисячі п`ятсот сімдесят одну ) грн. 42 коп. витрат на проведення лікування ОСОБА_16 .
Стягнути солідарно з засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь держави в особі Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України у Львівській області судові витрати по справі в сумі 28 278 (двадцять вісім тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 21 копійку - за проведення по справі експертиз.
Речові докази по справі: паперовий конверт з надписом «кров від гр. ОСОБА_6 , 1993 р.н.; паперовий конверт з надписом «кров від гр. ОСОБА_5 , 1993 р.н., паперовий конверт, з надписом «кров від гр. ОСОБА_7 , 1995 р.н., паперовий конверт, з надписом «кров від гр. ОСОБА_4 , 1994 р.н., паперовий конверт, з надписом «кров від гр. ОСОБА_16 , 1985 р.н., паперовий конверт, з надписом «кров від гр. ОСОБА_14 , 1970 р.н., паперовий конверт, з надписом «кров від гр. ОСОБА_15 , 1987 р.н.; два змиви РНК та вісім ПЛС які було вилучено оглядом місця події від 22.02.2015 року; три тампони зі слідами РБК з вул. Сербської та один тампон зі слідами РБК з пл. Ринок у м. Львові які було вилучено оглядом місця події від 22.02.2015 року; два ножа та чохол для ножа які було вилучено оглядом місця події від 22.02.2015 року знищити; два DVD диски із записами камер відео спостереження надані ЛКП «Ратуша-сервіс»; DVD-диск із записами камер відео спостереження, наданий АКБ «Львів»; DVD-диск із записами камер відео спостереження, наданий ТзОВ «Лемки бізнес-центр» у м. Львові; DVD-диск із записами камер відео спостереження із камери «Львівавтодору»; DVD-диск із записами камер відео спостереження, наданий керівництвом ТзОВ «Мінпродукт Галичина» у м. Львові зберігати при матеріалах справи; одяг ОСОБА_15 а саме: куртку чорного кольору з капюшоном, штани чорного кольору з ременем чорного кольору, черевики чорного кольору шкіряні, шкарпетки чорного кольору, светр чорно-білого кольору повернути потерпілому ОСОБА_15 ; одяг ОСОБА_16 а саме: куртку чорного кольору з коміром, штани чорного кольору, ремінь чорного кольору, кашкет чорного кольору, черевики чорного кольору, шкарпетки чорні, майку білого кольору, светр синього кольору повернути потерпілому ОСОБА_16 ; одяг ОСОБА_5 а саме: куртку темно зеленого кольору з капюшоном, штани темно синього кольору джинсові, черевики чорного кольору повернути ОСОБА_5 ; одяг ОСОБА_7 а саме: куртку дуту балонову (пуховик) чорного кольору з капюшоном, штани темно зеленого кольору, кросівки чорного кольору повернути ОСОБА_7 одяг ОСОБА_4 а саме: куртку дуту балонову (пуховик) темно синього кольору з капюшоном, штани темно синього кольору джинсові, кросівки світло коричневого кольору повернути ОСОБА_4 ; одяг ОСОБА_6 а саме: куртку камуфляжного кольору з капюшоном, штани темно синього кольору, кросівки «нюбеленки» світло сірого кольору повернути ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «Сігма» повернути ОСОБА_7 ; мобільний телефон марки самсунг із сім картками оператора «Київстар» та оператора «Лайф» повернути ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «Нокіая С2-01» із сім карткою оператора «Київстар», мобільний телефон марки «Самсунг» із сім карткою оператора «МТС», мобільний телефон марки «Нокія» із сім карткою оператора «Лайф» повернути ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «Нокія» із сім карткою оператора «лайф» повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1