Дата документу Справа № 334/3370/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №334/3370/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/354/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 1 червня 2016 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 29 січня 1988 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 140, 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2) 6 жовтня 1988 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ст. 215-3, ст. 17, 42, 43 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 1 липня 1993 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

3) 16 лютого 1994 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 1 грудня 1997 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

4) 28 листопада 2000 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 143, 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

5) 3 жовтня 2007 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 700 грн.;

6) 17 червня 2009 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений на підстав ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

7) 2 квітня 2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 300, 69 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.;

8) 21 квітня 2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 грн.;

9) 20 жовтня 2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. Звільнений 9 серпня 2013 року умовно-достроково на невідбутий строй 10 місяців 21 день;

30 вересня 2015 року прокуратурою Ленінського району м. Запоріжжя до суджу направлено обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 145 КК України,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 28 липня 2016 р. включно , -

В С Т А Н О В И Л А:

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 , підозрюється в тому, що він будучи особою, раніше засудженою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

30 травня 2016 року, приблизно о 8 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку № 107 по вулиці Прогресивній в місті Запоріжжя, підійшов до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та наніс йому удар в область голови, в наслідок чого останній впав на землю.

Продовжуючи свої умисні дії, направлені на заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_7 наніс декілька ударів ногами по тілу ОСОБА_9 , після чого з правої кишені потерпілого відкрито заволодів належним йому мобільним телефоном марки «Soni Xperia lt25i» вартістю 2000 гривень, в результаті чого завдав матеріальну шкоду ОСОБА_9 на вказану суму.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 6 років.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_7 не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків (не одружений, офіційно не працевлаштований), а також раніше засуджений за злочини проти власності, тобто має реальну можливість сховатися від слідства або суду, продовжити займатися злочинною діяльністю, чинити тиск на свідків та потерпілого і таким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, слідчий звернувся з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри, тяжкість злочину у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , наявність ризиків, зазначених у ст.177 КПК України і погодився з доводами прокурора про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у даному випадку не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід, непов`язаний із триманням під вартою.

Ухвалу слідчого судді вважає незаконною, оскільки підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення є необґрунтованою, а ризики перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню, заявлені слідчим, є недоведеними.

Фактів переховування від органів досудового розслідування чи суду, перешкоджання кримінальному провадженню або повідомлення про підозру у вчиненні іншого злочину стороною обвинувачення під час розгляду клопотання на вимогу п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України повідомлено не було, оскільки вони відсутні.

Вважає, що стороною обвинувачення було допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки не було доведено мету, з якою необхідно застосувати відносно підозрюваного винятковий запобіжний захід. Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, надав перевагу даним про особу підозрюваного, яки свідчать про те що він неодноразово судимий, іншім відомостям про особу слідчий суддя належної оцінки не дав.

Також захисник вважає, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 є необґрунтованою, оскільки кваліфікацію дій зроблено лише на підстав свідчень потерпілого. Слідчим суддею не враховано щире каяття та активне сприяння підозрюваним розкриттю злочину.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав судове рішення законним та обґрунтованим та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя своє рішення про задоволення клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивував тим, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, у тому числі, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого та пришов до висновку, що у відповідності до ст. 183 КПК України до підозрюваного може бути застосовано тримання під вартою; слідчим суддею були взяті до уваги обставини, які у відповідності до ст.178 КПК України повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу, в тому числі слідчий суддя належним чином оцінив дані, що характеризують особу підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують ризики, передбачені ст.177 КК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам та прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував вимоги ст. 177 КПК України, відповідно до якої метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; можливість незаконного впливу на свідків та потерпілого; продовжити злочинну діяльність.

Розмір застави слідчим суддею не визначався відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.

За таких обставин аргументи захисника стосовно необґрунтованих в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді підстав для застосування його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження.

Що стосується доводів захисника про необґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого саме ч. 2 ст. 186 КК України та недостатності для такої правової кваліфікації дій підозрюваного показань лише потерпілого, то судова колегія вважає, що ці доводи захисту не спростовують висновків слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення на час розгляду клопотання слідчого, і факти яки є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу.

Що стосується відсутності правових підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу в виді тримання під вартою, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, на що, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді також посилається захисник в апеляційній скарзі, то за вказаною нормою кримінального процесуального закону обов`язковими додатковими підставами для застосування такого запобіжного заходу для раніше судимої особи є підозра або обвинувачення у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, разом з тим, на час розгляду клопотання ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який кримінальним законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Запорізької області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 1 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4