Справа № 755/4214/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0015409 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки: м. Васильків, Київської обл., українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючої, заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимої:
-07.06.2005 року Дніпровським районним судом м. Києва, із змінами внесеними ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.09.2005 за ст.15, ч.2 ст.185, ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ст. 69, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;
-06.11.2008 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.4 ст.187, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;
-23.09.2010 року Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

-23.09.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнена 24.06.2014 року з Чернігівської ВК (№44) Чернігівської області, згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року ;

-11.12.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , у жовтні 2015 року, знаходячись у невстановленому досудовому розслідуванні місці, вступила у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою з метою підроблення документу для подальшого його використання в установі банку для отримання кредиту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , виконуючи пособницькі дії в підробленні документу, який видається та посвідчується державною установою, надала невстановленій досудовим розслідуванням особі фотокартки із власним зображенням, які необхідні для підробки документу.
Після чого, невстановлена досудовим розслідуванням особа у невстановленому місці та при невстановлених обставинах, переклеїла на сторінці №1 паспорта громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області 26 лютого 2011 року, фотокартку із зображенням ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_4 , будучи пособником підроблення вищезазначеного офіційного документу, придбала вказаний підроблений документ за грошову винагороду у невстановленої досудовим розслідуванням особи з метою подальшого його власного використання в установі банку для отримання кредиту.
Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю, щиро розкаялася та пояснила, що дійсно у жовтні 2015 року вона надала своєму знайомому фотокартки з власним зображенням для подальшого підроблення та придбання паспорту на ім`я ОСОБА_5 , в якому на першій сторінці була вклеєна її фотокартка, який вона хотіла використати для отримання кредиту в банку. Також додала, що щиро кається в скоєному.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у пособництві у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до невеликої тяжкості, особу обвинуваченої, яка заміжня, вагітна, не працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо, за місцем відбування покарання з негативної сторони, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше притягалася до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та вчинення злочину жінкою в стані вагітності.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України є рецидив злочину.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, наявності пом`якшуючих вину обставин, суд вважає за доцільне призначити їй покарання у мінімальних межах визначених санкцією ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 гривень.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11.12.2015 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.186 КК України, виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ у кримінальному провадженні паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 26 лютого 2011 року Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області на ім`я ОСОБА_5 - знищити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з засудженої ОСОБА_4 процесуальні витрати, за проведення експертизи №672/тдд від 06.11.2015 року - в розмірі 614 гривень 40 копійок на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: