Справа № 602/1059/15-к
Провадження № 1-кп/602/6/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" березня 2016 р.

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ланівці кримінальне провадження № 0000173 від 23 червня 2014 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, судимого 07 серпня 2006 року Лановецьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 2 роки; 08 лютого 2008 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 2 роки 6 місяців; 27 лютого 2008 року Лановецьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки 6 місяців; 06 січня 2012 року Лановецьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки; 26 лютого 2015 року Лановецьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці, відповідно до ст.71 КК України приєднано покарання у виді 5 місяців 19 днів виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 20% заробітку щомісячно в дохід держави, які виконувати самостійно
за ч.2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2015 року приблизно о 15.00 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи з ОСОБА_6 неподалік будівлі Вишгородецької сільської ради, що знаходиться в с.Вишгородок Лановецького району Тернопільської області, скориставшись короткочасною втратою свідомості ОСОБА_6 , вирішив викрасти мобільний телефон марки «Самсунг Х совер 2» моделі «ЖТ-С3350», який лежав на землі біля потерпілого.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон марки «Самсунг Х совер 2» моделі «ЖТ-С3350» вартістю 135 грн., в якому знаходилась карта пам`яті мікро СД з об`ємом пам`яті 2 Гб вартістю 79 грн. та СІМ-карта оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 20 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, маючи можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 234 гривні.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні таємного викрадення чужого майна визнав повністю та заявив клопотання не досліджувати докази, зібрані по справі, фактичні обставини яких він не заперечує.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду про те, що влітку 2015 року неподалік Вишгородецької сільської ради він розпивав спиртні напої з ОСОБА_6 та іншою особою. Він відходив з даного місця, а коли повернувся, то побачив, що ОСОБА_6 спить, а біля нього лежав мобільний телефон. Обвинувачений зазначає, що забрав телефон і заніс його до свого місця проживання. Наступного дня телефон розрядився, до нього ніхто не приходив, а через тиждень прийшли працівники міліції і обвинувачений добровільно віддав їм викрадений телефон.

Обвинувачений розкаюється у вчиненому, обіцяє подібного не допускати, просить суворо його не карати.

Крім повного визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення самим обвинуваченим, його вина повністю доведена зібраними органом досудового слідства доказами, наявними у кримінальному провадженні, які обвинувачений не оспорює.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Враховуючи наведені по справі обставини, суд прийшов до висновку про доведеність кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, розмір завданих збитків, як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, заяву потерпілого про відсутність претензій до обвинуваченого, особу винного, який схильний до вчинення злочинів, має на утриманні двоє малолітніх дітей.

Із врахуванням наведеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання згідно статті звинувачення у виді арешту.

Судом встановлено, що вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2015 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 22 грудня 2014 року покарання у вигляді арешту строком на три місяці. Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків остаточно ОСОБА_5 визначено покарання у виді арешту строком на три місяці та за вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 06 січня 2012 року (ухвали Лановецького районного суду від 13 червня 2014 року) у виді 5 місяців 19 днів виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави, які виконувати самостійно у відповідності до ст.72 КК України.

На даний час ОСОБА_5 покарання у виді 5 місяців 19 днів виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави не відбув. Відповідно до вимог ч.1ст.72 КК України одному дню арешту відповідають три дні виправних робіт. Таким чином 5 місяців 19 днів виправних робіт (171 день) становить 57 днів арешту.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_5 слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Судові витрати слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за якою призначити покарання у виді арешту строком на чотири місяці.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте ОСОБА_5 покарання за вироком Лановецького районного суду від 26 лютого 2015 року у виді одного місяця арешту і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді арешту строком на п`ять місяців.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави вартість проведення судової товарознавчої експертизи № 6-368/15 від 31.07.2015 р. в сумі 307,20 грн.

Речові докази по справі - мобільний телефон «Самсунг Х совер 2» моделі «ЖТ-С3350», сім-картка «МТС», що знаходяться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_6 , повернути потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_7 Сенюх