Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
13.09.2016 394/455/16-к
1-кс/394/36/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2016 року Слідчий суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, щодо розслідування кримінального провадження,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, щодо розслідування кримінального провадження, посилаючись на те, що 15 липня 2016 року, електронною поштою, скаржник отримав постанову слідчого Новоархангельського ВП Маловисківського ВП ГУНП ОСОБА_5 про відновлення досудового розслідування, винесену 28 березня 2016 року, яку скаржник вважає за необхідне оскаржити в частині: повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

Скаржник звертає увагу, що постанова стосується відновлення досудового кримінального розслідування занесеного в ЄРДР за № 0000545, порушеного 30.12.2013 року Жашківським райвідділом міліції про притягнення до кримінальної відповідальності гр. ОСОБА_7 , а гр. ОСОБА_6 до вказаної справи немає ніякого відношення, така особа йому жодного злочину не вчинила і особа ця йому невідома та він до неї ніяких претензій не має і по справі не проходить.

На його думку злочин вчинив ОСОБА_7 в листопаді 2004 року, тодішній мешканець с. Тинівка Жашківського району Черкаської області. Він розорив бджолині гнізда його пасіки, викрав зимові запаси кормів з десяти бджолосімей та бджоли загинули.

18.05.2009 року Жашківський районний суд, своїм рішенням зобов`язав ОСОБА_8 відшкодувати йому моральну і матеріальну шкоду в розмірі 7574,9 гривень. Боржник проігнорував рішення суду і не виконав його. Він змушений був звернутись вдруге до суду про відшкодування йому інфляції та пені.

15.09.2010 року той же суд своїм рішенням зобов`язав ОСОБА_7 відшкодувати йому втрати від інфляції та пеню на загальну суму 9154,75 гривень. Він і це рішення проігнорував та не виконав. Роками продовжував злісно ухилятись від виконання обох судових рішень шляхом частої зміни місця перебування та працюючи без офіційного працевлаштування.

Він змушений був звернутись до суду третій раз про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності по ч. 1 ст. 382 КК України.

15.11.2012 року Жашківський райсуд виніс вирок і засудив ОСОБА_7 до 3-х років позбавлення волі з заміною на виправний термін строком 2 роки. У мотивувальній частині вироку суд зазначив, що ОСОБА_8 знав і усвідомлював, що має обов`язок сплатити йому загальний борг 16729,65 гривень і що мав можливість, але проігнорував та злісно ухилявся від виконання судових рішень.

Пройшла ? частина виправного строку , а ОСОБА_7 не став на шлях виправлення, не почав виконувати судові рішення та сплачувати йому борг. І це змусило його звертатись в четвертий раз про притягнення останнього до кримінальної відповідальності по ч. 3 ст. 382 КК України, як особу що вже була засуджена по ч. 1 цієї ж статті.

30.12.2013 року СВ Жашківського райвідділу міліції вніс відомості до ЄРДР за № 0000545, а 20.01.2014 року постановою слідчого, СВ Жашківського РВ УМВС, ОСОБА_9 діяння перекваліфіковано з ч. 2 ст. 382 на ч. 3 цієї статті КК України.

У зв`язку з зміною ОСОБА_7 місця проживання на с. Кам`янече Новоархангельського району було змінено місце підслідності і встановлено підслідність: СВ РВ УМВС України Новоархангельського району Кіровоградської області, слідчий ОСОБА_5 .

На початку проведення слідства ОСОБА_7 , маючи загрозу кримінальної відповідальності, почав виконувати рішення суду, а після винесення 16.03.2015 року слідчим ОСОБА_5 постанови про закриття досудового провадження він зупинив виконання і став на попередній шлях ігнорування та злісного ухилення від виконання судових рішень. Так судове рішення від 15.09.2010 року залишилось невиконане. Загальна сума боргу 8208,98 гривень із 9154,75 гривень.

28.03.2016 року зазначена постанова була скасована, як незаконна.

28 березня 2016 року слідчий ОСОБА_5 виніс постанову про відновлення досудового розслідування в якій вказано, що громадянину ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Такий громадянин йому злочину не вчинив і до справи №0000545 немає ніякого відношення.

В подальшому слідчий повідомив скаржника, що на даний час об`єктивно та всебічно проводиться досудове розслідування по вищезазначеному факту.

В той же час на протязі двох років ОСОБА_7 про підозру так і не пред`явлено та не вжито запобіжного заходу. Така бездіяльність слідчого призвела до того що останній знову став на попередній шлях злісного ухиляння від виконання судового рішення. Просив суд винести рішення, яким зобов`язати слідчого проводити досудове розслідування по кримінальному провадженню з дотриманням вимог КПК України; оголосити про підозру ОСОБА_7 , вжити до ОСОБА_7 запобіжний захід.

В судове засідання скаржник не з`явився, надав телефонограму про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримує.
Слідчий в судове засідання не з`явився, однак у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.
Прокурор в судовому засіданні наголосив, що порушенні питання в скарзі не є предметом розгляду слідчого судді.
Заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку про часткове задоволення скарги виходячи з наступного.
П. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як встановлено, виходячи із матеріалів кримінального провадження № 0000545, 30.12.2016 року СВ Жашківського РВ УМВС України в Черкаській області було внесено відомості до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 382 КК України.
15.11.2012 року ОСОБА_7 вироком Жашківського районного суду Черкаської області було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на два роки.
20.01.2014 року перекваліфіковано матеріали досудового розслідування, внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545 від 30.12.2013 року за ч. 2 ст. 382 КК України на ч. 3 ст. 382 КК України.
В зв`язку зі зміною ОСОБА_7 місця проживання, матеріали зазначеного кримінального провадження було передано до СВ Новоархангельського РВ УМВС в Кіровоградській області на підставі постанови заступника прокурора Жашківського району Черкаської області про визначення територіальної підслідності.
10.06.2014 року прокурором Новоархангельського району Кіровоградської області у порядку п. 4 ч. 1 ст. 36 КПК України було надано вказівки по кримінальному провадженню № 0000545.
16.03.2015 року слідчий СВ Новоархангельського РВ УМВС ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545 від 30.12.2013 року. У зв`язку з встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення.
28.03.2016 року зазначена постанова про закриття кримінального провадження була скасована заступником керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури (зокрема дана постанова відсутня в матеріалах кримінального провадження).
28.03.2016 року слідчий Новоархангельського відділення поліції Маловисківського відділення поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 відновив досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000545 від 30.12.2013 року.
Скаржник в своїй скарзі наводить аргументи про неналежне проведення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження.
Зокрема зазначає, що в постанові про відновлення досудового розслідування зазначено ОСОБА_6 , який взагалі не має жодного відношення до досудового розслідування по кримінальному провадженні, на що суд зауважує, що в матеріалах кримінального провадження № 0000545 міститься інша постанова слідчого про відновлення досудового розслідування, в якій зокрема мова йде про ОСОБА_7 , а не про особу на яку вказує ОСОБА_4 в скарзі.
Разом з тим суд вважає, що є слушними зауваження скаржника з приводу тривалого проведення досудового розслідування.
Так на думку суду досудове розслідування кримінального провадження проводиться поза межами розумного строку розслідування, при цьому встановлена особа, якій при наявності чотирьох ознак повинно бути повідомлено про підозру.
Крім того слідчий в порушення положень п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України в ході проведення досудового розслідування не виконав вказівок прокурора, а також після відновлення досудового розслідування після скасування постанови про закриття кримінального провадження, на протязі п`яти місяців не здійснив жодних процесуальних дій, щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження.
Положеннями п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України передбаченого право слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування зобов`язати особу, яка проводить досудове розслідування вчинити певну дію.
Разом з тим виходячи із положень ст. ст. 303, 307 КПК України слідчий суддя не наділений повноваженнями, щодо зобов`язання особи, яка проводить досудове розслідування пред`явити підозру винній особі та обрати їй запобіжний захід.
З огляду на викладення та положення вищеперелічених норм процесуального права слідчий суддя приходить до висновку про доцільність зобов`язання слідчого, який проводить досудове розслідування, проводити розслідування кримінального провадження з суворим дотримання розділів ІІ та ІІІ КПК України з дотримання розумних строків.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 55, 56, 303, 305, 307, 310, 393, 395 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого Новоархангельського відділення поліції Маловисківського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 проводити слідство по кримінальному провадженню №0000545 з суворим дотриманням глав ІІ та ІІІ КПК України з дотримання розумних строків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : /підпис/
З оригіналом згідно:
Суддя Новоархангельського
районного суду ОСОБА_1