Справа № 199/6129/16-к
ВИРОК
іменем України
09.09.2016 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін:
прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження №0000153 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Перше Травня Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, військовослужбовця військової служби за частковою мобілізацією солдата військової частини НОМЕР_1 , не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 02.04.2014 наказом № 72 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 (дислокується за адресою: АДРЕСА_2 ) як військовослужбовця військової служби за мобілізацією, солдата зараховано до списків особового складу військової частини. 03.04.2014 наказом № 73 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця 1 відділення 2 стрілецького взводу 8 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону. Солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку. У січні 2015 року ОСОБА_4 перебував на лікуванні за місцем реєстрації і проживання до 13 січня 2015 року, але по завершенню лікування до місця служби не повернувся, до виконання своїх службових обов`язків не приступив. 3 13 січня 2015 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу після лікування без поважних причин, чим протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не вживаючи заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 та про своє місце знаходження органи військового чи цивільного управління не повідомляв. 12 серпня 2016 року солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та повідомив про себе. Таким чином, у період з 13 січня 2015 року по 12 серпня 2016 року солдат ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Обвинувачений ОСОБА_4 провину визнав повністю та суду показав, що його дійсно 02.04.2014 наказом № 72 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 (дислокується за адресою: АДРЕСА_2 ) як військовослужбовця військової служби за мобілізацією, солдата зараховано до списків особового складу військової частини; 03.04.2014 наказом № 73 командира військової частини НОМЕР_1 його призначено на посаду стрільця 1 відділення 2 стрілецького взводу 8 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону, будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України він був зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України; у січні 2015 року він перебував на лікуванні за місцем реєстрації і проживання по АДРЕСА_1 до 13 січня 2015 року, але по завершенню лікування до місця служби не повернувся, до виконання своїх службових обов`язків не приступив; з 13 січня 2015 року він, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу після лікування без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не вживаючи заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 та про своє місце знаходження органи військового чи цивільного управління не повідомляв; 12 серпня 2016 року він самостійно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та повідомив про себе; в скоєному розкаюється, просить врахувати хворобливий стан його здоров`я, що він є учасником АТО.
Суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, крім повного визнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами:

- копією подання до військової прокуратури відносно неповернення солдата ОСОБА_4 до військової частини після проходження лікування за місцем свого мешкання (т.2 а.п. 3);

- копією наказу № 72 від 02.04.2014 року т.в.о. першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 начальника штабу, яким солдата ОСОБА_4 як військовослужбовця військової служби за мобілізацією, зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (т.2 а.п. 9);

- копією наказу № 73 від 03.04.2014 року т.в.о. першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 начальника штабу, яким ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця 1 відділення 2 стрілецького взводу 8 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 (т.2 а.п.10);

- висновком службового розслідування відносно ОСОБА_4 , який не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 та ухилявся без поважних причин від проходження військової служби (т.2 а.п. 13-15);

- довідкою про участь ОСОБА_4 в АТО в 2014 році (т.2 а.п.77).

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , що виразилися у нез`явленні вчасно на службу до військової частини без поважних причин,тривалістю понад один місяць, за ч.3 ст.407 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

ОСОБА_4 повністю визнав провину, щиросердно розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину і встановленню істини у кримінальному провадженні, має хворобливий стан здоров`я, є учасником АТО, що судом враховується як пом`якшуючі покарання обставини; вчинив умисний злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, на обліку у лікарня-психіатра та нарколога не перебуває, характеризується задовільно, тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, контроль за виконаннях яких покласти: під час проходження військової служби - на командира військової частини, а після демобілізації на кримінально-виконавчу інспекції за місцем проживання засудженого. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк два роки.

На підставі п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Згідно ч.2 ст.76 КК України - контроль за виконаннях обов`язків покласти: під час проходження військової служби - на командира військової частини НОМЕР_1 , а після демобілізації на кримінально-виконавчу інспекції за місцем проживання засудженого.

На вирок суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1