УХВАЛА
про призначення судового розгляду
Справа № 564/1737/16-к

28 вересня 2016 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , представника цивільного позивача ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України

ВСТАНОВИВ:
15.09.2016 року до Костопільського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000017 від 16 лютого 2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України.

15.09.2016 року вказаний обвинувальний акт надійшов у провадження судді ОСОБА_1

16.09.2016 року судом постановлено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання на 12:00 годину 28 вересня 2016 року.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню на підставі обвинувального акта та провести його у відкритому судовому засіданні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечили щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду покликаючись на те, що обвинувальний акт був направлений до суду стороною обвинувачення з порушенням правил територіальної підсудності, а це, відповідно до норми ст.412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. Крім того, зазначили, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складено з порушенням норми ст. 291 КПК України ( п.5 ч.2), оскільки в ньому відсутня правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. З таких підстав просили повернути обвинувальний акт прокурору.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000017 від 16 лютого 2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України, суд приходить до висновку про призначення судового розгляду по кримінальному провадженню, а клопотання захисника про направлення обвинувального акта за підсудністю та клопотання захисника про повернуння обвинувального акту підлягають відхиленню з наступних підстав.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.32 КПК України, суд вважає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України підсудне Костопільському районному суду Рівненської області.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК.

Зокрема, із системного аналізу вказаної норми закону випливає, що обвинувальний акт повертається прокурору у випадку, коли він не підписаний слідчим, або не затверджений прокурором, в обвинувальному акті містяться положення, що суперечать одне одному, обвинувачення викладене в обвинувальному акті є неконкретним, коли обвинувальний акт містить недопустиму натуралізацію опису статевого злочину, коли в обвинувальному акті відсутні дані про місце перебування обвинувачених, дані про потерпілого, коли в обвинувальному акті немає посилань на аркуші справи, коли до обвинувального акта не долучені додатки, передбачені ч.4 ст.291 КПК, не вручені копії обвинувального акта підозрюваному та його захиснику.

Конкретні вимоги до обвинувального акта містяться у ст.291 КПК України, згідно якої обвинувальний акт має містити відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Перелік вимог до обвинувального акту та додатків, що до нього додаються, встановлений ст.291 КПК України, є вичерпним.

В контексті зазначених норм закону суд, приймаючи рішення за результатами підготовчого судового засідання має виходити і з положень ст.22, ст.26 КПК України щодо змагальності та диспозитивності кримінального провадження та ст.337 КПК України, яка в подальшому визначає межі судового розгляду, який проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитись від підтримання державного обвинувачення.

Як убачається з матеріалів даного провадження в обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 зазначено дані передбачені ч.2 ст.291 КПК України, що встановлені досудовим розслідування та формулювання обвинувачення в необхідному обсязі.

При цьому, обвинувальний акт містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті та формулювання обвинувачення, тобто обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 3-4 частини третьої статті 314 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , покликаючись на ч.3 ст.315 КПК України, просив продовжити обраний обвинуваченому ОСОБА_5 під час досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження у виді домашнього арешту в межах строку визначеного ч.1 ст.197 КПК України до 60 днів.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження застосованого запобіжного заходу, покликаючись на те, що клопотання заявлено з порушенням закону.

Суд рахує, оскільки під час підготовчого судового засідання клопотань від учасників судового провадження щодо зміни чи скасування заходу забезпечення кримінального провадження не поступало, то відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 під час досудового розслідування захід у виді домашнього арешту слід вважати продовженим в межах строку визначеного ч.1 ст.197 КПК України.

Клопотання прокурора та захисника про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту як свідків підлягає задоволенню, а клопотання захисника про витребування речей і документів та залучення спеціаліста - передчасним.

.

Керуючись статтями 314 - 316, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення обвинувального акта за підсудністю та про повернення обвинувального акта - відмовити.

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України.

Судовий розгляд провести у відкритому судому засіданні в примiщеннi Костопільського районного суду о 10:00 годині 07 жовтня 2016 року суддею одноособово за участю прокурора, захисника, обвинуваченого, представника цивільного позивача, свідків.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту застосований відносно ОСОБА_5 вважати продовженим до 26 листопада 2016 року включно .

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

СуддяОСОБА_1