Справа № 308/743/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003374 від 22.10.2015 року, про обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, українця, слюсаря-ремонтника 4 розряду ПАТ «Івано-Франківськ Цемент», не одруженого, із середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21 травня 2007 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки;
- 08 травня 2012 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 2 ст.121 КК України до семи років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначено сім років один місяць позбавлення волі, звільнений 10.07.2015 року за закінченням строку відбування покарання
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, 20 жовтня 2015 року близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи неподалік кіоску «Гірос», що по вул.. Минайській в м. Ужгород, діючи умисно, відкрито, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, підійшовши до потерпілої ОСОБА_4 , затягнув її у темне місце, схопив руками за шию, після чого зірвав з вух одну пару сережок, виготовлених зі срібла, вагою близько 4 грам, вартістю 352 грн., одну пару сережок виготовлених зі срібла, вагою близько 5 грам, вартістю 440 грн., стягнув з пальця каблучку виготовлену із золота, вагою 1,87 грама, вартістю 1768 грн. Продовжуючи діяти злочинно, ОСОБА_6 викрав грошові кошти в сумі 400 грн., мобільний телефон марки «Lenovo A 660» чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , вартістю 1799 грн. в комплекті із сім карткою мобільного оператора «МТС Україна» вартістю 10 грн. з балансом рахунку на ній 10 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 4779 грн.
Крім цього, ОСОБА_6 27 листопада2015 року о 22 годині 00 хвилин, знаходячись неподалік будинку №41 по вул. Декабристів в м. Ужгород, діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством для життя та здоров`я потерпілого, підійшовши ззаду, знаходячись у вертикальному положенні, правою рукою затулив потерпілій рот, а лівою обхватив тулуб, таким чином зажавши руки. Після чого, штовхнувши потерпілу ОСОБА_5 , опинився разом з останньою на землі та не відпускаючи її, перебуваючи на землі продовжував затуляти ОСОБА_5 рот та наніс два удари головою в землю та декілька ударів ліктем по голові потерпілої. Нанесення тілесних ушкоджень супроводжувалось погрозами застосування фізичного насильства. Продовжуючи діяти злочинно, ОСОБА_6 викрав у ОСОБА_5 жіночу сумку, в якій знаходились грошові кошти в розмірі 30 гривень та 20 євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ, станом на 27.11.2015 року складає 500,82 грн., мобільний телефон марки «Samsung GT-S3650» IMEI НОМЕР_2 , вартістю 277,50 грн., в комплекті із сім карткою мобільноо оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , вартістю 10 гривень, з балансом рахунку на ній 10 гривень та карткою пам`яті об`ємом 1 Гб, вартістю 50 грн., мобільний телефон марки «IPhone 4 S» IMEI НОМЕР_4 , вартістю 3940,80 грн, в комплекті із сім карткою мобільного оператора «МТС» з абонентським номером НОМЕР_5 , вартістю 10 гривень, з балансом рахунку на ній 10 гривень та зник з місця події, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4839,12 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину не визнав, зазначив що не має відношення до вчинених кримінальних правопорушень. Пояснив, що каблучку купив у невідомої особи ромської національності 22 жовтня 2015 року на зупинці громадського транспорту, протягом місяця здавав її у двох ломбардах, а потім подарував дівчині. Щодо мобільних телефонів, то пояснив, що вони були вилучені у нього за місцем роботи. Мобільні телефони придбав 28 листопада 2015 році у невідомій особи за 700 грн.
При повному невизнанні обвинуваченим ОСОБА_6 винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, його винуватість повністю та об`єктивно стверджується сукупністю зібраних та досліджених у ході судового розгляду доказами.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що в жовтні-листопаді 2015 року, близько 21-22 години, поверталася додому, йшла в напрямку «П`яного базару». неподалік кіоску «Гірос» по вул. Минайській в м. Ужгород, зазнала нападу. Чоловік в спортивному костюмі, вище неї, ростом до 180 см, напав ззаду, потягнув в напрямку пров. Грушевського, при цьому наносив удари та душив, під час чого забрав у неї телефон «Lenovo A 660» чорного кольору, дві пари сережок зі срібла, золоту каблучку, гаманець з грошими в розмірі 400 грн. В ході досудового слідства їй було надано фотознімки каблучок, серед котрих вона впізнала свою.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , пояснила, що зустрічалася з обвинуваченим ОСОБА_6 приблизно 4 місяці, знала його як хорошу людину. На початку листопада 2015 року ОСОБА_6 подарував їй каблучку. В грудні до неї на роботу прийшли співробітники міліції, відібрали пояснення, вилучили каблучку, яку подарував ОСОБА_6 .
Протоколом огляду місця події від 07.12.2015 року, заявою ОСОБА_8 встановлено, що ОСОБА_8 добровільно надано перстень із камінням фіолетового кольору та білого кольору, жовтого кольору.
Постановою від 07.12.2015 року, каблучку із металу жовтого кольору схожого на золоту із каменем фіолетового кольору, визнано речовим доказом.
Протоколом пред`явлення речей для впізнання по фотографіям від 08.12.2015 року, відповідно до якого потерпіла впізнала каблучку, яка була вилучена у ОСОБА_8 , як таку, що була у неї викрадена 20.10.2015 року.
Відповіддю генерального директора ПТ «Донкредит» ОСОБА_9 , відповідно до якого ОСОБА_6 отримував фінансовий кредит під заставу телефону «Lenovo A 660» по договору від 18.11.2015 року.
Згідно висновку експерта №11/34 від 12.01.2016 року залишкова вартість мобільного телефону «Lenovo A 660», бувшого у використанні може становити 1799,00 грн; залишкова вартість пари срібних сережок (приблизно 4г) може становити 352 грн., залишкова вартість пари срібних сережок (приблизно 5г) може становити 440 грн., залишкова вартість золотої каблучки може становити 1768 рн.
Посилання захисника про недоведеність застосування насильства до потерпілої у зв`язку з тим, що судово-медична експертиза ОСОБА_4 не проводилася не береться до уваги, оскільки кваліфікуючою ознакою є насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.
Щодо відсутності такої кваліфікуючої ознаки як повторність, то дане твердження спростовується вироком Ужгородського міськрайонного суду від 21.05.2007 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та вироком Ужгородського міськрайонного суду від 08.05.2012 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 21.05.2007 року. Відповідно до довідки, повідомлення, ОСОБА_6 звільнено у зв`язку із закінченням строку відбування покарання. Таким чином, на час вчинення кримінального правопорушення 20.10.2015 року, ОСОБА_6 мав не зняту та не погашену судимість за вчинений злочин передбачений ч.3 ст. 185 КК України, а тому його дії мають ознаки повторності.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 27 листопада 2015 року близько 22-00 годии йшла додому з магазину «Сільпо» по вул. Минайській, через «П`яний базар». Біля будинку №3 по вул. Можайського поруч, ліворуч, побачила чоловіка, трохи зажатого, в чорній шапці, в балоновій куртці, зростом 170-180 см. Через мить він на неї напав ззаду, правою рукою утримуючи за тулуб, потерпіла намагалися вирватися, внаслідок чого вони впали на землю. Нападник сказав, що якщо вона хоче жити, то щоб мовчала. Після чого її декілька разів вдарили головою об землю, від чого втратила свідомість. Хтось викликав швидку і міліцію. Внаслідок нападу в неї було викрадено телефони «Samsung GT-S3650» та «IPhone 4 S», гроші в розмірі 20 євро та 30 гривень.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 впізнала в обвинуваченому особу, яка на неї напала 27 листопада 2015 року, як зазначила потерпіла, впізнала останнього також по голосу та очам.
Протоколом огляду місця події та вилучення від 05.12.2015 року, заявою ОСОБА_6 , відповідно до яких, що останнім добровільно видані два мобільні телефони «Samsung GT-S3650» та «IPhone 4 S», які як він пояснив викрав у дівчини 27.11.2015 року по вул.. Декабристів у м. Ужгород.
Постановою від 07.12.2015 року мобільний телефон марки «Samsung GT-S3650», IMEI НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «IPhone 4 S» IMEI НОМЕР_4 визнано речовими доказами.
Згідно висновку експерта №11/30 від 18.12.2015 року залишкова вартість мобільного телефону марки «Samsung GT-S3650», IMEI НОМЕР_2 , складає 277,50 грн.; залишкова вартість мобільного телефону марки «IPhone 4 S» IMEI НОМЕР_4 складає 3940,80 грн.
Згідно висновку експерта №1203 потерпілій ОСОБА_5 , завдані легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, які вкладаються в час події, що відбувалася 27.11.2015 року, які в момент заподіяння не були небезпечними для життя і здоров`я.
Посилання захисника на те, що дії відносно ОСОБА_5 не можуть бути кваліфіковані за ч.1 ст. 187 КК України з тих підстав, що в проведеній експертизі зазначається, що вчинені дії у відношенні останньої не були небезпечними для життя і здоров`я, не приймаються до уваги, оскільки під час вчинення противоправних дій, ОСОБА_5 втрачала свідомість. Відповідно до п. 9. Постанови пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
Суд надає перевагу показам потерпілих оскільки в судовому засіданні не здобуто даних про наявність підстав для обмови ОСОБА_6 у вчиненні злочинів. Окрім цього, дані показання є послідовними, докладними і узгоджуються з сукупністю інших, у тому числі, об`єктивних доказів. Крім того, судом береться до уваги те, що в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 чітко вказала на ОСОБА_6 як на особу, яка вчинила злочин стосовно неї. Щодо потерпілої ОСОБА_4 , то судом береться до уваги наданий нею опис особи, яка на неї напала під час досудового розслідування, який відображений в протоколі допиту безпосередньо після вчинення злочину, і який не спростовує причетність обвинуваченого ОСОБА_6 . Також судом береться як доказ до уваги той факт, що речові докази безпосередньо перебували у користуванні та були вилучені у обвинуваченого ОСОБА_6 .

Також судом приймається до уваги письмовий доказ заява, написана власноручно ОСОБА_6 , в якій останній визнає повністю свою вину та відмовляється від проведення слідчих експериментів та очних ставок. Наявність такої заяви обвинуваченим не заперечувалася, разом з тим, протиправних дій щодо нього з боку правоохороних органів ним не заявлялося.
Щодо невизнання вини ОСОБА_6 в судовому засіданні, та покази того, що до викраденого майна він не має відношення, що він придбав зазначене у невідомих осіб не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, а на досудовому слідстві таке ним не заявлялося, а тому судом це приймається критично і розцінюється як намір уникнути відповідальності за вчинене.
Оцінюючи докази, визначені сторонами кримінального провадження, суд вважає, що вина у вчиненні зазначених правопорушень доведена, а саме за правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 186 КК України, тобто - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно та за ч. 1 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, зокрема за вчинення злочинів проти власності, те що, ОСОБА_6 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи, характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Обставинами, які пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлені.
Злочини, передбачені ч.2 ст.186, ч.1 ст. 187 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.
З урахуванням даних про особу ОСОБА_6 , приймаючи до уваги конкретні обставини справи, скоєння злочинів через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, суд вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, приймаючи до уваги молодий вік обвинуваченого, думку потерпілих, суд вважає можливим призначити покарання, наближене до мінімального, передбаченого санкціями ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187 КК України. Дане покарання, на думку суду, відповідає цілям покарання, передбаченим ст. 50 КК України, є необхідним та достатнім для ОСОБА_6 .
Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2015 року до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та з 09.12.2015 року він перебуває на попередньому ув`язнені.
Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VII від 26.11.2015 року), суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 09.12.2015 року до набранням вироком законної сили, виходячи із наступного співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати по кримінальному провадженню на залучення експерта для проведення судово - товарознавчої експертизи №11/30 в розмірі 429,66 грн. та за проведення судово-товарознавчої експертизи №11/34 в розмірі 491,04 грн. - підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Питання про речові докази по кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349,369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст.186, ч.1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання:
за ч.2 ст.186 КК України - чотири роки позбавлення волі;
за ч.1 ст. 187 КК України - . три роки позбавлення волі;
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 з 09.12.2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VII від 26.11.2015 року) зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 09.12.2015 року до набранням вироком законної сили, виходячи із наступного співвідношення одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи №11/30 в розмірі 429,66 грн. та за проведення судово-товарознавчої експертизи №11/34 в розмірі 491,04 грн.
Речові докази по справі каблучку із металу жовтого кольору схожого на золоту із каменем фіолетового кольору, яка відповідно до розписки, знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , повернути останній як власнику.
Речові докази по справі мобільний телефон марки «Samsung GT-S3650», IMEI НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «IPhone 4 S» IMEI НОМЕР_4 , які, відповідно до розписки, знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 , повернути останній як власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його винесення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1