АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/376/16 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.296 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

потерпілої - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, судимий: 13.12.1999 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.206 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.45 КК України звільнений від відбування покарання на 1 рік, штраф 170 грн.; 27.03.2000 року Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.ст.141, 43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 16.12.2003 року Апеляційним судом Харківської області за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186, п.1 ч.2 ст.115, п.6 ч.2 ст.115, п.12 ч.2 ст.115 КК України до 11 років позбавлення волі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України з призначенням покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.
Запобіжний захід не обирався.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним в тім, що 14 червня 2015 року, приблизно о 23 годині 50 хвилин, знаходячись біля під`їзду №1, будинку АДРЕСА_2 , що є громадським місцем, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно і протиправно, безпричинно, з хуліганських спонукань і виражаючи явну неповагу до принципів суспільної моралі, затіяв сварку з раніше незнайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , гучно виражався в їх адресу нецензурною лайкою та ображав. Продовжуючи вести себе агресивно, з особою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок і явно зневажаючи загальноприняті норми моралі й правилами поведінки в суспільстві, наніс ОСОБА_10 кілька ударів руками в область голови та по іншим частинам тіла, здійснив укус підпахової частини зліва, в результаті чого спричинив останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи №488-А/15 від 15.06.2015 року: забійну рану підпахової області зліва, садно слизової оболонки ротової порожнини, синці та садна верхніх та нижніх кінцівок.
Крім того, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_9 кілька ударів руками в область голови та по іншим частинам тіла, в результаті чого спричинив, згідно висновку судово-медичної експертизи № 487-А/15 від 15.06.2015 року, припухлості м`яких тканин, синці верхніх кінцівок та садна лівої нижньої кінцівки.
На вказане судове рішення захисником обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокатом ОСОБА_7 , подана апеляційна скарга, в якій він просить про зміну вироку в частині призначення покарання обвинуваченому шляхом його пом`якшення та призначення покарання, не пов`язаного з обмеженням волі. Вважає, що суд зробив невірний висновок про відсутність у ОСОБА_8 пом`якшуючих покарання обставин, неповно дослідив обставини в цій частині, порушив право на захист обвинуваченого. При цьому зазначає, що обвинувачений визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину на досудовому слідстві, добре характеризується, потерпілі не вимагали йому суворого покарання, які спровокували його на неправомірні дії, відповідно до вимог ст.12 КК України, вчинив злочин невеликої тяжкості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримували доводи поданої апеляційної скарги, просили про призначення ОСОБА_8 покарання, не пов`язанного з позбавленням волі, заперечення прокурора та потерпілої, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з тьаких підстав.

Розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 в межах апеляційних вимог, якими не оспорювались конкретні обставини вчинення злочину, встановлено, що суд першої інстанції, дослідивши обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, обгрунтовано погодився з такою кваліфікацією. Давши правильну юридичну оцінку діям обвинуваченого, привів належне обгрунтування висновку про наявність в діях ОСОБА_8 ознак вказаного кримінального правопорушення - хуліганства, грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
В обгрунтування висновків, незважаючи на невизнання ОСОБА_8 винуватості у вчиненні злочину, суд зіслався на сукупність досліджених в судовому засіданні та приведених у вироку належних, допустимих та достовірних доказів, а саме, на показання потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які підтвердили факт вчинення ОСОБА_8 стосовно них хуліганський дій при обставинах, як встановив суд, що потягло спричинення їм тілесних ушкоджень. Механізм скоєння злочину 4 червня 2015 року, біля 12-00 годин, потерпілі показали при проведенні слідчого експерименту.
Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 підтвердили суду факт вчинення ОСОБА_17 безпричинного побиття спочатку хлопця, а потім дівчини. Висновками проведених по справі судово-медичних експертиз №8000-А/15 від 25.08.2015 року та №8001-А від 25.06.2015 року зафіксовані заподіяні потерпілим тілесні ушкодження при обставинах вчинення злочину, механізм утворення яких не суперечить їх показанням.
Допитані судом апеляційної інстанції свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 позитивно охарактеризували ОСОБА_8 .
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування у будь-якому разі судового рішення, колегією не встановлено.

Перевіряючи вирок в частині доводів апеляційної скарги захисника про неправильність вироку суду в частині призначення покарання обвинуваченому колегія суддів не вбачає підстав для його пом`якшення. Призначаючи покарання, суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.65 КК України обрав ОСОБА_8 покарання в виді обмеженням волі. При цьому врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, виважено підійшов до його наслідків стосовно двох потерпілих. Суд в достатній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, в тому числі і ті, на які вказував захисник в поданій апеляційній скарзі, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно ніде не працював, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в виді позбавлення волі. Пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого суд не встановив. Не встановлено їх і при апеляційному перегляді судового рішення. Ті, на які вказує захисник: визнавання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, провокаційні дії потерпілих, які не вимагали ОСОБА_8 суворого покарання, не знайшли підтвердження. Потерпіла ОСОБА_9 вважала вирок суду законним та обгрунтованим, з перпілим ОСОБА_10 апеляційні скарги про незгоду з вироком суду в частині призначення ОСОБА_8 покарання не подали.

До обтяжуючих покарання обставин суд обгрунтовано відніс: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину, що ніким не оспорювалось.

За таких обставин колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання в близьких до мінімальних граничних меж санкції ч.1 ст.296 КК України, являється необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, відповідає вимогам ч.2 ст.50 КК України, що не дає підстав для пом`якшення призначеного судом покарання. Виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах обмеження волі, який не має постійного місця роботи, суспільно-корисною працею не займався, в період непогашених судимостей за попередні злочини продовжив вчиняти злочини. Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 , не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2015 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
_____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_20 ОСОБА_4