Справа № 446/508/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2016 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні якого неповнолітніх дітей немає, раніше судимого, востаннє 30.05.2013р. вироком Франківського районного суду м. Львова за ч. 1 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі,
у скоєнні злочину, передбачено ч. 3 ст. 185 КК України;
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні якого неповнолітніх дітей немає, раніше судимого, востаннє 25.07.2006р. вироком Шевченківського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 296 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна, 22.08.2013р. вироком Сихівського районного суду м. Львова за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року та десять місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,
у скоєнні злочину, передбачено ч. 3 ст. 185 КК України;
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Львова, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, студентки Львівського національного університету імені І.Франка, не одруженої, на утриманні якої неповнолітніх дітей немає, раніше не судимої,
у скоєнні злочину, передбачено ч. 3 ст. 185 КК України;
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Львова, який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні якого неповнолітніх дітей немає, в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбачено ч. 3 ст. 185 КК України;
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів.
В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід тримання під вартою на підставі ухвали суду, який в подальшому було продовжено. Вказує, що на даний час існують ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу, вони не зменшились і обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, може і надалі вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати свою злочинну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти задоволення такого клопотання, та зазначив, що він хворіє і стан його здоров`я не дозволяє йому переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_9 в судовому засіданні також заперечила проти задоволення клопотання прокурора та просила застосувати відносно обвинуваченого домашній арешт, зіславшись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 є тяжко хворий, він має сім`ю яка складається із бабці та матері, а тому домашній арешт може запобігти існуючим ризикам.
Обвинувачений ОСОБА_4 також заперечив проти задоволення такого клопотання вказавши, що обвинувачений ОСОБА_5 не вчиняв будь-яких злочинних дій, а просто перебував у цей час у місці вчинення злочину, а тому просив відмовити прокурору.
Інші учасники процесу поклались на розсуд суду.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, розглянувши заявлене клопотання, суд встановив наступні обставини справи та виходить з наступних мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, поєднану з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, при обставинах зазначених в обвинувальному акті, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглянувши клопотання прокурора, оцінивши доводи всіх учасників процесу, суд дійшов до висновку про існування на даний час ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, зокрема: 1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, так як суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки суворість покарання за тяжке кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк до 6-ти років, може бути визнане ОСОБА_5 більш небезпечними, ніж переховування та втеча. 2. Вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки як встановлено в судовому засіданні та видно із обставин справи ОСОБА_5 вже був засуджений за вчинення умисного злочину, зокрема за ч. 2 ст. 187 та ч. 1 ст. 309 КК України.
Інших названих прокурором ризиків судом не встановлено.
Також, суд вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу враховує, відповідно до ст. 178 КПК України, що тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується становить виключно позбавлення волі від 3-х до 6-ти років, його молодий вік та відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків (не одружений, дітей немає). Оцінюючи доводи сторони захисту та самого ОСОБА_5 щодо важкого його стану здоров`я, суд відзначає, що будь-яких доказів цієї обставини суду не надано, та навіть в судовому засіданні не повідомлено про діагноз обвинуваченого, що унеможливлює надання судом оцінки такій обставині.
За таких обставин, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити і продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів, так як за наявності вищенаведених ризиків та особи обвинуваченого, а також з врахуванням стадії кримінального провадження, таке продовження є виправданим та доцільним.
Щодо посилання адвоката ОСОБА_9 на необхідність застосування відносно ОСОБА_5 домашнього арешту суд відзначає, що будь-яких об`єктивних обставин справи, які б свідчили про відмінність їх на даний час від тих, що були на момент обрання запобіжного заходу судом не встановлено, а відтак і неможливо змінити захід забезпечення кримінального провадження. Однак, суд відзначає, що не позбавляє права сторони захисту в подальшому заявляти про зміну запобіжного заходу на підстав належних та допустимих доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 315 КПК України,
Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 14 травня 2016 року.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 щодо зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захисникам, прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі Львівського слідчого ізолятора УДПтС України для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_11