11-кп/775/481/2016(м)

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Маріуполя Донецької області, громадянку України, з неповною середньою освітою, не одружену, працюючу за наймом, раніше судиму: вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 30 вересня 2015 року за ст.185 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. На підстав ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, застосувавши принцип визначення остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним покаранням поглинуто покарання, призначене вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2015 року, та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено засуджену ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 року не вчинить нового злочину і виконає покладені судом обов`язки.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду першої інстанції, 05 серпня 2015 року приблизно о 12:30 годині, ОСОБА_6 , керуючись корисливими мотивами, діючи умисно, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні магазину жіночої білизни розташованого ТЦ «Пальміра» по бульвару Шевченко, 315-а, в Жовтневому районі міста Маріуполя, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрала майно яке належить ОСОБА_7 , а саме: двоє жіночих трусів, вартістю 75 гривень за кожні, на суму 150 гривень; комплект жіночої білизни «LISE MARIE», вартістю 420 гривень; два тремпелі, які матеріальної вартості не складають, та з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись у подальшому викраденим майном на свій розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 570 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Вирок Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено до штрафу в сумі 850 гривень виконувати самостійно. Вважає вирок незаконним та таким, що підлягає зміні на підставі ст. 409 КПК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача, промови учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Фактичні обставини вчиненого обвинуваченою ОСОБА_6 кримінального правопорушення, доведеність вини останньої і кваліфікація її злочинних дій в апеляційній скарзі не оспорюються, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 404 КПК України вирок, в цій частині, апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначаючи покарання у вигляді обмеження волі урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Разом з тим, згідно з вимог ч.3 ст.61КК України покарання щодо обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяті років … Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, при застосування покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції порішив вимоги ст. 61 КК України, застосував закон, який не підлягає застосуванню, що є підставою для скасування вироку в частині призначеного покарання.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з вимогами ст.. 404 КПК України апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Оскільки прокурором в апеляційної скарги не ставилось питання про погіршення становища обвинуваченої апеляційний суд розглядаючи питання про обрання покарання не може допустити погіршення правового становища засудженої при ухваленні свого рішення.

Беручи до уваги вимоги ч.2 ст. 439 КПК України колегія суду позбавлена можливості призначити ОСОБА_6 покарання передбаченої санкцією ч.2 ст. 185 КК України та будь-яке інше реальне покарання. Приймаючи до уваги положення ст. 61 КК України, відсутність приводу про погіршення становища ОСОБА_6 її стан, судова колегія вважає про неможливість обрати захід примусу, що належить відбувати реально. Тому колегія прийшла до обґрунтованому висновку про необхідність звільнення ОСОБА_6 від призначеного судом першої інстанції покарання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції остаточно призначив покарання за сукупністю злочинів, а саме за вимогами ч.4 ст. 70 КК України, але судова колегія вважає, що це посилання суду першої інстанції з урахуванням вище наведеного також підлягає виправленню оскільки згідно з вимогами ст.. 72 КК України основне покарання у виді штрафу повинно виконуватися самостійно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 в частини призначеного покарання змінити

Звільнити ОСОБА_6 від покарання призначеного за. ч.2 ст.185 КК України.

На підставі ч.4 ст. 70 кк України за сукупністю злочинів вважати ОСОБА_6 засудженою до остаточного покарання у виді штрафу призначеного за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2016 року у розмірі 850 гр. на користь державі, який на підставі ст.. 72 КК України повинен бути виконуватись самостійно.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду по розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді: