Справа № 548/2102/15-к
Провадження №1-кп/548/14/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 серпня 2016 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Коростинського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.121, ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 наніс умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , небезпечне для життя в момент заподіяння, а також наніс умисне легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я при слідуючих обставинах.

Так, 27.09.2015 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відпочивали в магазині ПП ОСОБА_7 , який знаходиться в Шишаки Хорольського району Полтавської області, де розпивали спиртні напої. В подальшому, на грунті особистих неприязних відносин між ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла бійка, в ході якої ОСОБА_9 та ОСОБА_4 нанесли ОСОБА_6 декілька ударів кулаком в різні частини тіла. Після цього ОСОБА_6 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, пішов до свого господарства, яке знаходиться в с. Шишаки Хорольського району Полтавської області, неподалік від магазину ПП ОСОБА_7 , де взяв ніж.

В подальшому близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_6 прийшов до асфальтованого майданчика, який знаходиться перед магазином ПП ОСОБА_7 і реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, ножем, який тримав у правій руці, наніс ОСОБА_4 один удар в область грудної клітки, чим спричинив йому тілесні ушкодження, яке згідно висновку експерта № 188 від 02.10.2015 року є тілесними ушкодженнями у вигляді проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки, внутрішньо- плевральної кровотечі, підшкірної емфіземи, пневмотораксу, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, а також усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 ножем, який тримав у правій руці, наніс ОСОБА_5 один удар під ліву лопатку удари ножем в область грудної клітки, чим спричинив ОСОБА_10 тілесне ушкодження у вигляді непроникаючих колото-різаних ран на грудній клітці, які відповідно до висновку експерта № 187 від 23.10.2015 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які викликали короткотривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєному визнав повністю, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , небезпечне для його життя в момент заподіяння, а також вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , що спричинило короткочасний розлад його здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя потерпілого в момент його заподіяння, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, а також своїми умисними діями, які виразилися в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, в якій відмовився від обвинувачення ОСОБА_6 у кримінальному провадженні у формі приватного звинувачення.

Прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_6 не заперечували проти відмови потерпілого ОСОБА_5 від обвинувачення ОСОБА_6 по ч. 2 ст. 125 КК України.

Оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України ч. 2 ст. 125 КК України, по якій звинувачується ОСОБА_6 , є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, та відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України потерпілий ОСОБА_5 відмовився від обвинувачення відносно ОСОБА_6 , то кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, слід закрити в зв"язку з відмовою потерпілого ОСОБА_5 від обвинувачення ОСОБА_6 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги викладене, дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, є тяжким злочином, обвинувачений ОСОБА_6 має посередню характеристику з місця проживання, раніше притягався до кримінальної відповідальності за скоєння вбивства, не відшкодував потерпілому ОСОБА_4 завданої кримінальним правопорушенням шкоди, а також думку потерпілого ОСОБА_4 , який наполягає на призначенні для обвинуваченого ОСОБА_6 суворої міри покарання та вказує, що обвинуваченим ОСОБА_6 не відшкодована завдана йому злочином шкода, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе та доцільне лише в місцях позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувати до вступу вироку в законну силу. Розглядаючи цивільні позови потерпілого ОСОБА_4 та прокурора прокуратури Хорольського району ОСОБА_3 , суд керується статтями 61, ч. 3 ст. 128, 368 КПК України, статтями 23, 1166 та 1167 ЦК України та постановами Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 в редакції від 27.02.2009 року), постановою Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат".

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні зменшив свої позовні вимоги в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на його користь моральної шкоди, а саме, просив суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на його користь не 50 000,00 грн., а 28 000,00 грн. моральної шкоди та 17 591,31 грн. - матеріальної.

Суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 та прокурора прокуратури Хорольського району ОСОБА_3 є обгрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 176-179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачениого ч. 1 ст.121 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 1 ст.121 КК України у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - закрити в зв"язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.
У повне задоволення цивільного позову щодо відшкодування матеріальної шкоди стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 17 591,31 (сімнадцять тисяч п"ятсот дев"яносто одну гривню 31 коп.) грн.

У повне задоволення зменшеного цивільного позову щодо відшкодування моральної шкоди стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 28 000 (двадцять вісім тисяч) грн.

У повне задоволення цивільного позову прокурора прокуратури Хорольського району ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонерне лікування потерпілого від злочину стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 на користь фінансового управління Хорольської районної державної адміністрації р/р 0464 (код доходів 24060300 "інші надходження") МФО 831019, в УДКСУ в Хорольському районі Полтавській області витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 в загальній сумі 26 491, 92 грн.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувати до вступу вироку в законну силу.

Речові докази: ніж, 6 фрагментів бетону, камінці, фрагменти асфальту № 1 і № 2, зразки крові ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , які віддані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП, - знищити; гумові шльопанці, кофту і штани ОСОБА_6 , які віддані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП, - повернути їх власнику ОСОБА_6 ; штани, труси, носки, футболку, кофту ОСОБА_4 , які віддані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП, - повернути їх власнику ОСОБА_4 ; 1 оптичний диск DVD-R із відеозаписом, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд, за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Головуючий: ОСОБА_1