АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/880/16 Справа № 214/3889/16-к Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - ОСОБА_1

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2016 року про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2016 року задоволене клопотання слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_7 , про накладення арешту на вилучений 11 липня 2016 року у ОСОБА_5 мобільний телефон iPhone 6+, 64 ГБ, сірого кольору, imei НОМЕР_1 , с/н НОМЕР_2 з забороною користування, розпорядження та відчуження вищевказаним майном.

В обгрунтування клопотання слідчого наведено, що до чергової частини Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_8 , яка зазначила, що 06.07.2016 приблизно о 22:30 годин невстановлена особа, яка знаходилась біля магазину «Брусничка», що біля будинку 1 по вул.Тинка у Саксаганському районі м.Кривого Рогу, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом купівлі мобільного телефону надала ОСОБА_8 грошові кошти у вигляді 600 доларів США, та заволоділа вказаним мобільним телефоном, а грошові кошти, які невстановлений чоловік надав заявниці, як з`ясувала остання трохи пізніше, є підробленими, у зв`язку із чим в результаті злочинних дій ОСОБА_8 був спричинений матеріальний збиток.

Через декілька днів ОСОБА_5 придбала мобільний телефон за місцем роботи свого знайомого ОСОБА_9 , який працює майстром з ремонту мобільних телефонів, та який і запропонував їй приїхати до нього на роботу, щоб придбати за приємною ціною мобільний телефон. Коли приїхала до ОСОБА_9 , останній показав ту людину, яка продавала телефон, і у цієї людини ОСОБА_5 придбала телефон за 15 000 грн. Продавець телефону показав якийсь чек і запевнив її, що телефон належить йому.

В обґрунтування рішення суд першої інстанції зазначив, що зазначений мобільний телефон має ознаки доказу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0001839 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Тому для виконання завдання арешту майна щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також можливості використання зазначеного майна як доказу у даному кримінальному провадженні, суд вважає, що обмеження права власності на зазначене майно буде розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно відмовити. На її думку, судове рішення є незаконним та необґрунтованим через те, що ні слідчим, ні прокурором не доведено та не надано жодного доказу, який би свідчив про необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ст.170 КПК України. Зазначила, що слідчим суддею не враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. На її думку, підставою для внесення відомостей в ЄРДР стала заява гр. ОСОБА_8 , яка вказала, що добровільно продала мобільний телефон іРпопе 6+, 640 GВ, сірого кольору іmеі НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_2 незнайомій особі чоловічої статі. Однак, в наступному їй здалось, що грошові кошти, надані вказаною особою, є нібито підробленими. Разом з тим, на момент подання слідчим клопотання про арешт майна, в рамках вказаного кримінального провадження навіть не встановлено факт підроблення грошових коштів, зазначених заявником, а також взагалі не доведено факт перебування у власності ОСОБА_8 вказаного мобільного телефону, що не виключає безпідставність тверджень заявниці. Також слід зазначити, що мобільний телефон, на який накладено арешт, є серійною моделлю, а отже детальний огляд вказаного телефону з зазначенням його ідентифікуючих особливостей повністю задовільнить завдання кримінального провадження навіть без накладення арешту.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Колегія суддів звертає увагу на той факт, що у самій апеляційній скарзі ОСОБА_5 не заперечує придбання з рук у незнайомій їй особі спірного мобільного телефону, наявність на ньому індивідуального серійного номеру, який дає змогу його ідентифікувати, а тому вже містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто шахрайського заволодіння саме цим мобільним телефоном, а не якимось іншим.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а лише містять в собі незгоду з вилученням у ОСОБА_5 та подальшим арештом придбаного нею телефону.
За таких обставин колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, постановленою у відповідності до вимог діючого кримінального процесуального законодавства, та такою, що скасуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 98,170,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2016 року, якою задоволене клопотання слідчого СВ Саксаганського ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_7 , про накладення арешту на вилучений 11 липня 2016 року у ОСОБА_5 мобільний телефон iPhone 6+, 64 ГБ, сірого кольору imei НОМЕР_1 , с/н НОМЕР_2 , з забороною користування, розпорядження та відчуження вищевказаного майна залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: