Справа № 515/910/16-к
Провадження № 1-кп/515/1301/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду
16 червня 2016 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 17 березня 2016 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження підсудне Татарбунарському районному суду Одеської області.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК) України, а також закриття чи зупинення кримінального провадження немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Представник потерпілого, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій просила провести підготовче судове засідання без її участі.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Крім того, заявив клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 діб, посилаючись на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, перебуваючи на волі, може вчинити інше навмисне, в тому числі тяжке кримінальне правопорушення, за місцем мешкання характеризується негативно, не має міцних соціальних зв`язків за місцем постійного проживання та може переховуватися від органів розслідування та суду, обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу слідчим суддею не змінилися, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечувала, вказавши на те, що дійсно її підзахисний не має постійної роботи та міцних соціальних зв`язків, проте має родичів у селі, злочинів раніше не вчиняв, впливати не свідків не має смислу, оскільки вони вже допитані під час досудового розслідування. Просила змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти призначення справи до судового розгляду, проте, не погодився з клопотанням прокурора щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи його надто суворим та просив змінити його на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, та дослідивши відомості, що містяться у клопотанні прокурора, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 18.03.2016року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був продовжений ухвалою слідчого судді від 12.05.2016 року до 18.06.2016 року.

Беручи до уваги особу ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, при цьому за місцем мешкання характеризується негативно як особа, яка має схильність до зловживання алкогольними напоями, не має міцних соціальних зв`язків за місцем постійного проживання, не працевлаштований, відтак може переховуватися від органів слідства та суду, з урахуванням того, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу слідчим суддею не змінилися, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати, суд доходить висновку про наявність підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 40 діб.

Суд оцінює критично доводи захисника щодо наявності соціальних зв`язків ОСОБА_4 з іншими родичами, які живуть у селі, оскільки вони не підтверджені належними та допустими доказами. Доводи захисника щодо недоцільності впливу обвинуваченого на свідків у кримінальному провадженні, тому що вони вже допитані, суд також не бере до уваги, оскільки за змістом ст.23 КПК України доказове значення у кримінальній справі матимуть показання свідків в залі судового засідання, при цьому жодного з них ще не допитано.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини, суд, керуючись п.п.1,2 ч.4 ст.183 КПК України, доходить висновку про неможливість визначення розміру застави.

Крім того, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника суд дійшов висновку, що є достатні підстави для призначення кримінального провадження до відкритого судового розгляду з викликом сторін кримінального провадження.

Цивільний позов під час досудового розслідування та в підготовчому судовому засіданні не пред`являвся.

Інші клопотання від учасників судового провадження не надходили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 314, 315, 369, 371, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

У клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 40 (сорока) днів до 25 липня 2016 року включно.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 17 березня 2016 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Татарбунарського районного суду Одеської області на 11 годину 00 хвилин 17 червня 2016 року.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за кримінальним провадженням.

Суддя: