Ухвала
іменем україни
14 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження щодо
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Києва, неодноразово судимого,
за участю прокурораОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:
З касаційною скаргою до суду касаційної інстанції звернувся прокурор з вимогами про перевірку ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_5 .

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки з покладенням на нього обов?язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року вирок залишено без зміни.
ОСОБА_5 визнано винуватим в тому, що він 9 жовтня 2014 року приблизно о 8 годині 30 хвилин, шляхом вільного доступу до офісного приміщення за адресою АДРЕСА_1 , повторно, таємно заволодів майном ОСОБА_8 на загальну суму 2 000 грн.
У касаційній скарзі прокурор посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону апеляційним судом, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи скаргу прокурор зазначає, що апеляційний суд, не надав належної правової оцінки апеляційним вимогам прокурора та не навів достатніх доводів на їх спростування, чим допустив порушення вимог ч. 2 ст. 419 КПК України. Зокрема, за доводами прокурора, апеляційним судом належно не враховано дані про особу засудженого, який є неодноразово судимим, що призвело до безпідставного залишення вироку місцевого суду без зміни в частині призначення покарання.

Крім того, прокурор стверджує, що у провадженні відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, зокрема судове засідання від 16 червня 2015 року.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала касаційну скаргу та вважала за необхідне скасувати ухвалу апеляційного суду й призначити новий розгляд провадження в суді апеляційної інстанції, захисника, який просив залишити судові рішення без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на касаційну скаргу, надісланих захисником, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвала апеляційного суду це судове рішення цього суду щодо законності та обґрунтованості судового рішення, що перевіряється в апеляційному порядку, вона повинна відповідати тим же вимогам, що і вирок суду першої інстанції, тобто бути законною та обґрунтованою, й крім того, відповідати вимогам ст. 419 КПК України.

Доводи прокурора в касаційній скарзі про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, допущене судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної прокурором ухвали, що призвело до неправильного застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, є необґрунтованими.
Так, в апеляційній скарзі прокурора порушувалось питання про безпідставність звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та про м?якість призначеного за ч. 2 ст. 185 КК України покарання. Поряд з тим, що прокурор вважав призначене ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 6 місяці покарання м?яким, цей скаржник просив апеляційний суд призначити засудженому за вказаним законом покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, тобто більш м?яке за розміром, ніж було призначено судом першої інстанції.
Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, апеляційний суд, дотримуючись вимог ст. 419 КПК України, в своїй ухвалі навів доводи скарги, висловив свою думку щодо призначеного засудженому місцевим судом покарання та щодо можливості звільнення ОСОБА_5 від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України, надав відповідь на доводи апеляційної скарги із зазначенням підстав, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Апеляційним судом звернуто увагу на дотримання судом першої інстанції при постановленні вироку щодо ОСОБА_5 вимог ст. 65 КК України, який відповідно до цього закону врахував ступінь тяжкості вчиненого засудженим злочину, його особу, обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують.
Дійшовши висновку про те що призначене ОСОБА_5 місцевим судом покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і відповідає вимогам ст. 65 КК України, апеляційний суд цілком законно підтримав таке рішення суду першої інстанції.

Не залишились без уваги апеляційного суду й доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо помилковості висновку суду першої інстанції про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та встановленням йому іспитового строку. Апеляційний суд в ухвалі вважав законним таке рішення суду першої інстанції, оскільки воно є мотивованим, при цьому місцевим судом згідно з вимогами ст. 75 КК України, надано належну оцінку характеру вчиненого кримінального правопорушення, ступеню його тяжкості, наслідкам, відношенню ОСОБА_5 до вчиненого, а також іншим конкретним встановленим у провадженні обставинам. Крім того, в апеляційній скарзі прокурором не було наведено обставин, які залишилися б поза увагою суду першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання та при звільненні ОСОБА_5 від його відбування з випробуванням.
Розглянувши апеляційну скаргу апеляційний суд постановив законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 419 КПК України, з яким погоджується й колегія суддів.

Враховуючи наведене, касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які давали б безумовні підстави для скасування судового рішення. Також апеляційний суд визнаючи правильним висновок місцевого суду щодо можливості застосування до ОСОБА_5 інституту звільнення від відбування покарання та залишаючи апеляційну скаргу прокурора без задоволення, не допустив неправильного застосування кримінального закону.
Доводи прокурора про відсутність технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, зокрема судове засідання від 16 червня 2015 року спростовано наявністю у провадженні вказаного носія, на якому зафіксовано як підготовче судове засідання, так і судовий розгляд щодо ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11