Справа № 163/2018/16-к
Провадження № 1-кп/163/97/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Любомль 07 вересня 2016 року
Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого
судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Любомль кримінальне провадження № 0000291про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 369 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 11.06.2016 близько 10 год. 30 хв., слідуючи на в`їзд в Україну з Республіки Польща через пункт пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Ягодин», що в селі Старовойтове, Любомльського району, Волинської області, на автомобілі марки «Daewoo Matiz» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час прикордонного контролю пред`явив працівникам прикордонного наряду відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 завідомо підроблене доручення на право керування даним транспортним засобом, видане на його ім`я.
Крім того, 11.06.2016 близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_5 , слідуючи на в`їзд в Україну з Республіки Польща через пункт пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Ягодин», що в с. Старовойтове, Любомльського району, Волинської області, на автомобілі марки «Daewoo Matiz» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході проходження прикордонного контролю, перебуваючи в кімнаті співбесід відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , надав інспектору прикордонної служби 2 категорії 1 групи інспекторів прикордонної служби 1 відділення інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 старшині ОСОБА_6 , який знаходився при виконанні службових обов`язків, неправомірну вигоду в розмірі 150 євро, що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 11.06.2016 становить 4254 грн., за сприяння у проходженні прикордонного контролю та наданні ним дозволу на безперешкодний перетин державного кордону автомобілем марки «Daewoo Matiz» реєстраційний номер НОМЕР_1 з завідомо підробленим дорученням на право керування даним автомобілем, банкнотами номіналом 100 євро (Х9) та 50 євро (Р3), які поклав у свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та положив його на робочий стіл перед службовою особою.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.4 ст.358 КК України, як умисні протиправні дії, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, та кваліфіковано за ч.1 ст. 369 КК України як умисні протиправні дії, які виразились в наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь - якої дії з використання наданої їй влади чи службового становища.

У суд кримінальне провадження надійшло з обвинувальним актом та поданою прокурором угодою від 29.07.2016 року між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_5 повністю визнає вчинення інкримінованих йому злочинів за фактичними обставинами в обсязі повідомленої йому підозри, погоджується із кваліфікацією його дій.

Сторони уклали угоду на умовах повного і беззастережного визнання підозрюваним винуватості у вчинені злочинів, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.369 КК України, а також останній зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти досудовому розслідуванню даного кримінального правопорушення, відшкодовувати витрати, пов`язані з залученням експертів у кримінальному провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень та за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України буде визначено ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн..

Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст.473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст.476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Злочини, у вчиненні яких підозрюваний визнав себе винуватим, віднесені до злочинів невеликої тяжкості та середньої тяжкості. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.1 ст.369, ч.4 ст. 358 КК України.

В підготовчому судовому засіданні підозрюваний повністю визнав інкриміноване йому обвинувачення, ствердив добровільність укладення угоди і не заперечив проти її затвердження, погодився на призначення узгодженого покарання.

Прокурор вважає наявними підстави для затвердження угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України щодо права на судовий розгляд і обмеження в правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди прокурором надані матеріали кримінального провадження № 0000291, які судом вивчені на предмет наявності скарг підозрюваного під час досудового розслідування.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 70 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважає за необхідне затвердити угоду, обвинувачений, його захисник проти цього не заперечують і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Підроблене доручення як речові докази згідно зі ст.100 КПК України слід залишити в матеріалах провадження; до предмета неправомірної вигоди відповідно до положень ст.ст.961, 962 КК України слід застосувати спеціальну конфіскацію, однак після проголошення вироку грошові купюри повернути прокурору для їх зберігання в порядку п.30 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду; закордонний паспорт обвинуваченого повернути останньому.

Долю вилученого органом досудового розслідування автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію слід віднести до компетенції цього органу, оскільки вони не є засобом, знаряддям чи предметом передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.369 КК України злочинів та з огляду на можливе вчинення щодо них порушення митних правил.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертиз слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 29.07.2016 року у кримінальному провадженні № 0000291, укладену з прокурором Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про визнання винуватості та підозрюваним ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.369 КК України, і за цими законами призначити йому покарання:

-за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680(шістсот вісімдесят) гривень;

-за ч.1 ст.369 КК України у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500(вісім тисяч п`ятсот) гривень.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) гривень 52 копійки судових витрат за залучення експертів.

Речові докази по справі: диктофон «OLYMPUS Digital voice recorder WS-813», який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Любомльського ВП ГУНП у Волинській області, повернути власнику ОСОБА_6 в повне користування та розпорядження;

підроблене доручення на право керування автомобілем «Daewoo Matiz» реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити в матеріалах справи;

дві грошові купюри номіналом 100 Євро (Х9) та номіналом 50 Євро (Р3), що знаходяться в матеріалах провадження, після проголошення вироку повернути прокурору Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для зберігання у встановленому порядку, а після набрання вироком законної сили на підставі ст.ст.961, 962 КК України конфіскувати в доході держави;
вирішення долі автомобіля «Daewoo Matiz» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на автомобільному майданчику Любомльського ВП ГУНП у Волинській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , контрольний талон які знаходиться в матеріалах кримінального провадження віднести до компетенції Любомльського ВП ГУНП у Волинській області, якому направити контрольний талон та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та Волинської митниці ДФС, залишивши їх належним чином завірені копії в матеріалах кримінального провадження.
Накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду від 15.06.2016 року арешт на майно зняти в порядку виконання вироку суду щодо долі речових доказів.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1