Справа №: 398/1869/16-к
Іменем України
"28" листопада 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-27 лютого 2003 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області, за ч. 3 ст. 185 КК України, до 3-х років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 13 лютого 2004 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України, ст.71 КК України, до 3-х років 1 місяця позбавлення волі; 24.11.2005 року звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання - 1 рік 3 місяці 25 днів;
- 2 жовтня 2006 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2, 3 ст. 185 КК України, ст., ст.70, 71 КК України до 4-х років позбавлення волі; звільнений по відбуттю строку покарання;
- 31 травня 2010 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, за ч. 2 ст. 185 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі; звільнений по відбуттю строку покарання;
- 19 жовтня 2012 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, за ч. 4 ст. 296 КК України, до 4-х років 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,
- за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК, ч. 2 ст. 190 КК України,

ОСОБА_6 вчинив незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно, а також заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, при наступних обставинах.
Так, він 5 квітня 2016 року близько 18 год. 30 хв., перебуваючи поблизу багатоповерхового житлового будинку №100 по пр. Леніна в м.Олександрії Кіровоградської області, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, підійшов зі спини до раніше незнайомої йому ОСОБА_5 , за якою він зайшов до 4-го під`їзду вищевказаного будинку. В під`їзді будинку на сходах, схопив останню за волосся, утримуючи її, продовжуючи реалізацію зазначеного умислу, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої у момент його заподіяння, яке виразилось у спричинені потерпілій удару кулаком руки в область правої щелепи, висловив вимогу про передачу йому її мобільного телефону Sаmsung G531H /DS, вртістю 3769,16 грн., який остання злякавшись випустила з рук. Протиправні дії обвинуваченого були помічені ОСОБА_7 , який застосувавши фізичну силу та затримав на місці вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , цим самим останній з причин що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, котрі вважав за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця. Застосувавши насильство до потерпілої, обвинувачений спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя, котрі згідно висновку судово-медичного експерта №158 від 8 квітня 2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, котрі викликають скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб.
Крім того, 30 квітня 2016 року в період часу з 18.00 год. по 22.00 год. ОСОБА_6 , перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де розпивав спиртні напої зі своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Збираючись вирушити до магазину разом з ОСОБА_8 , маючи намір заволодіти чужим майном, під приводом послухати музику, ввівши в оману щодо своїх дійсних намірів ОСОБА_9 попросив у неї її мобільний телефон. Будучи введеною в оману стосовно дійсних його намірів, ОСОБА_10 передала ОСОБА_6 свій мобільний телефон «Sаmsung S5230», залишившись чекати ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у квартири за вище вказаною адресою. ОСОБА_6 отримавши мобільний телефон «Sаmsung S5230», діючи умисно, повторно, скориставшись відсутністю уваги власника майна та ОСОБА_8 , котра зайшла до магазину, заволодів вище вказаним мобільним телефоном «Sаmsung S5230», вартістю 439,00 грн. та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, цим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно та за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, пояснивши, що дійсно в той день ввечері близько 18.00 год. він перебував у стані алкогольного сп`яніння та побачив дівчину, яка була з мобільним телефоном. Він пішов за нею, так як вирішив заволодіти її телефоном. Наміру нанести тілесні ушкодженні дівчині у нього не було, він хотів вибити рукою у неї телефон та наніс їй десь 2 удари. Дівчина почала кричати та штовхнула його, це все відбувалось у під`їзді на сходах. Він спіткнувся та почав тікати. Але на виході з під`їзду біля кнопки замешкався, тоді в цей час його затримав якийсь хлопець. Просить суворо не карати, запевняючи, що зробив для себе висновки.
Крім того, пояснив, що він з ОСОБА_8 були у його батька. В цей час їй подзвонила її подруга ОСОБА_9 , яка запросила в гості. Вони пішли до ОСОБА_11 , перебуваючи там з 18.00 год. до 22.00 год. вони випили спиртні напої. ОСОБА_12 в цей час включала музику на телефоні та інтернет. Коли закінчились спиртні напої ОСОБА_12 сказала, що вони залишаться у неї та дала їм ще грошей, щоб вони купили спиртне. Вони з ОСОБА_8 виходили, щоб піти до магазину. Він попросив у ОСОБА_9 мобільний телефон, щоб послухати музику, яка погодилась та передала їм свій мобільний телефон. Воєводіна пішла до магазину, а він залишився з телефоном біля магазину на вулиці, а потім пішов звідти додому до бабусі. Під`їзд був закритий, тому він залишився спати на лавочці.
Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах, підтверджується належними, достовірними, допустимими та достатніми доказами:
По факту крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_5 :
- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснення, що 05.04.2016 року десь о 18.00 год. поверталась додому з роботи та розмовляла по телефону. Побачила, що за нею йде молодий чоловік, який також зайшов за нею у під`їзд. Вона піднімалась в під`їзді по сходах та відчула, що цей чоловік схопив її однією рукою за волосся, а іншою наніс удар кулаком в праву щелепу, вимагаючи віддати телефон. В цей час телефон випав у неї з рук, допускає, що мабуть від удару, так як в цей час вона розмовляла по ньому. Вийшов сусід, який і затримав грабіжника. Підтримала заявлений нею позов в повному обсязі.
- протоколом огляду місця події від 19.05.2016 року та фототаблицею до нього, згідно результатам якого потерпіла ОСОБА_5 показала на місце на сходах першого поверху, де на неї було вчинено напад з метою заволодіння її телефоном, шляхом застосування насильства ( а. к.п. 22-23);
- протоколом пред`явлення фотографій для впізнання від 19.05.2016 р. в ході якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала на фото №2 особу, яка вчинила на неї напад, на фото №2 зображений ОСОБА_6 ( а.к.п. 24-26),.;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.05.2016 року з CD диском, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 показала та розказала за яких обставин на неї було вчинено напад, а саме, що вона 05.04.2016 року біля 18.30 години підходячи до свого під`їзду та розмовляючи з матір`ю по телефону побачила, як за нею слідом біжить чоловік. Зайшовши до під`їзду і піднявшись на перші сходи, вона відчула, що даний чоловік підбіг до неї і почав її бити намагаючись забрати телефон, а коли з ліфту вийшов чоловік, то чоловік, який нападав на неї почав тікати, однак був затриманий.( а.к.п. 27-29).
- протоколами огляду речей та визнання їх речовими доказами, згідно яких оглядався мобільний телефон марки «Самсунг G531H» золотистого кольору, який визнано речовим доказом та повернуто власнику ОСОБА_5 на відповідальне зберігання (а.к.пр. 31-34);
- висновком судово-медичної експертизи № 239 від 26.05.2016 року, згідно якого виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження могли утворитись в результаті не менш ніж 1-го травматичного впливу, які могли утворитись за різних обставин, в тому числі і за тих, на які вона вказує в ході слідчого експерименту за її участю ( а.к.п. 36 - 38);
- протоколом пред`явлення фотографій для впізнання від 20.05.2016 р. в ході якого свідок ОСОБА_7 впізнав на фото №3 особу, яку він 05.04.2016р. затримав в під`їзді в момент того, як він напав на дівчину; на фото №3 зображений ОСОБА_6 ( а.к.п. 40-42),;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.05.2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 показав та розказав за яких обставин він затримав в під`їзді хлопця, який напав на дівчину (а.к.п. 43-44).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.05.2016р., відповідно до якого ОСОБА_6 показав та розказав за яких обставин ним було вчинено крадіжку у ОСОБА_5 (а.к.п. 137-138).
По факту крадіжки майна по АДРЕСА_4 у ОСОБА_9
- протоколом огляду місця події від 20.05.2016 року та фототаблицею до нього, згідно результатам якого було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_5 , де було вчинено злочин (а. к.п. 57-59);
- заявою ОСОБА_8 про добровільну видачу SIM карти оператора мобільного зв`язку djuice НОМЕР_1 (а.к.п. 66);
- протоколом огляду місця події від 11.05.2016 року, згідно результатам якого в на першому поверсі в холі Олександрійського ВП ГУНП по вул. 6-го Грудня, 49 м. Олександрії зі столу вилучено сім карту оператора мобільного зв`язку djuice НОМЕР_1 , яку видала з кишені свої куртки ОСОБА_13 (а.к.п. 67-68);
- протоколами огляду предметів та визнання їх речовими доказами, згідно яких оглядалась сім карта мобільного зв`язку djuice НОМЕР_1 , яку визнано речовим доказом ( а.к.пр.69 -72);
- протоколом пред`явлення фотографій для впізнання від 20.05.2016 р., в ході якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала на фото №2 особу, який 30.04.2016р. взяв у неї її телефон і не повернув; на фото №2 зображений ОСОБА_6 ( а.к.п. 77-79);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.05.2016 року, відповідно до якого потерпіла показала та розказала за яких обставин у неї зник з дому телефон, а саме, що 29.04.2016 року до неї прийшла ОСОБА_14 зі своїм товаришем ОСОБА_15 . Вона дала свій телефон ОСОБА_16 , яка відійшла з ним, а коли повернулась то сказала, що ОСОБА_17 взяв телефон і десь зник (а.к.п. 80-81);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1083 від 25.05.2016 року, яким встановлено ринкову вартість з врахуванням зносу викраденого майна, яка зазначена в обвинувальному акті (а.к.пр. 88-92);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.05.2016р., відповідно до якого ОСОБА_6 показав та розказав за яких обставин ним було вчинено злочин, а саме, що він 29.04.2016 року зі своєю знайомою ОСОБА_8 прийшли до ОСОБА_9 , де випивали спиртні напої, а коли вони закінчились, то він попросив у потерпілої телефон, для того щоб під час походу до магазину за спиртними напоями слухати музику, і разом з ОСОБА_16 пішов до магазину. Біля магазину він вийняв сім карту з телефону і віддав її ОСОБА_18 , відправивши її до магазину по спиртні напої, а сам втік (а.к.п. 135-136).
За клопотанням та з урахуванням думки учасників процесу, суд не допитував потерпілу ОСОБА_9 та свідків, а також оголошувались тільки протоколи слідчих експериментів, але не переглядались відеозаписи.
Зазначені вище докази суд визнає належними, допустимими, достовірними, так як отримані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані, які б свідчили, що ці докази здобуті з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.
У відповідності до положень ч.ч. 1, 3 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При призначенні покарання, відповідно до ст.65 КК України суд враховує: характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного обвинуваченим, а саме те, що вчинені злочини є умисними, один з них тяжкий, а інший середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який не працює, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, не перебуває на обліку в лікаря психіатра, але перебуває на обліку в з КП «Олександрійський наркологічний диспансер» з приводу того, що страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів; його молодий вік та стан здоров`я, оскільки він є інвалідом 2-ої групи, якому протипоказана важка фізична праця.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючою покарання обвинуваченого обставиною є рецидив злочину.
З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченим ОСОБА_6 , його особи, пом`якшуючих обставин та обставини, яка обтяжує його покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого є призначення покарання в межах санкцій, передбачених ч. 3 ст.15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, яке відповідно є мінімальним та наближеним до мінімального у межах санкції вказаної норми, і за сукупністю злочинів застосовує принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим (ч.1 ст.70 КК України) та вважає, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому міру покарання з застосуванням ст. 75 КК України - звільнивши від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язку, передбаченого ст. 76 КК України. Така міра покарання відповідає вимогам ст. 50 КК України, тобто меті покарання і засадам його призначення та є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, а також є і справедливою.
Суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України.
Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на її користь матеріальної шкоди в сумі 1 000 грн., а також у відшкодування моральної шкоди 1 000 грн., який обвинувачений визнав у повному обсязі.
Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала.
Беручи до уваги те, що обвинувачений визнав цивільний позов потерпілої щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд вважає, що необхідно позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_5 1000,00 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 1000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 2000,00 грн..
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст., ст. 124, 129, 369, 370, 373, 374 КПК України суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України призначивши покарання:
за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;
за ч.2 ст.190 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначити остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Керуючись ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки з покладенням, відповідно до ст.76 КК України обов`язку - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_5 1000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 1 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Речові докази: мобільний телефон Samsung, переданий під розписку ОСОБА_5 залишити законному володільцю.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: