Єдиний унікальний номер № 285/632/16-к
Провадження № 1-кп/0285/200/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2016 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському кримінальне провадження № 285/632/16-к 0000157 від 28.01.2016 року) по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майстрів, Новоград-Волинського району, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , несудимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
14 листопада 2015 року, близько 22 години, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив таємно, умисно викрасти майно яке належать потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Переслідуючи корисливий мотив, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непоміченими, без відриву у часі, ОСОБА_4 , маючи вільний доступ, перебуваючи у веранді будинку за вказаною адресою, умисно, таємно, викрав металевий диск з резиною марки RIM 185,275-17 «МІС Nylon» вартістю 1000 грн., від мопеду марки «Alpha».
Після чого ОСОБА_4 із викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 1000 грн.
Крім цього, 20 листопада 2015 року, близько 21 години, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив таємно, умисно, повторно викрасти майно яке належать потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Переслідуючи корисливий мотив, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непоміченими, без відриву у часі, ОСОБА_4 зайшов до приміщення літньої кухні, двері якої були відчинені, звідки переніс два мішки грису, вагою 50 кг., вартістю 100 грн., погрузивши їх на віз, після цього зайшов до приміщення сараю, двері якого були відчинені, звідки умисно, за допомогою фізичної сили, переніс ще один мішок пшениці 1-го сорту, вагою 40 кг., вартістю 148 грн., якого теж погрузив на віз.
Після цього, ОСОБА_4 із викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , матеріального збитку на загальну суму 248 грн.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.
26 лютого 2016 року потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , було укладено угоду про примирення, в якій зазначено формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація за ч. 1 та 2 ст. 185 КК України, істотні для відповідного кримінального провадження обставини та узгоджене покарання, яке повинен нести ОСОБА_4 . Сторони узгодили покарання ОСОБА_4 в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1-го року позбавлення волі та ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2-х років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі, але враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив злочини середньої тяжкості, вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням, визначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пп. 2, 3, ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінальну-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Крім того, сторони узгодили, що ОСОБА_4 в строк до 31.05.2016 року зобов`язується відшкодувати потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 200 гривень.
В угоді про примирення зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Таким чином, зміст угоди про примирення, укладеної 26 лютого 2016 року потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та 2 ст. 185 КК України, щиро розкаявся та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.
В підготовчому судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пояснили, що завдана кримінальним правопорушенням матеріальна шкода та моральна шкода в розмірі 200 гривень їм не відшкодована, просить затвердити угоду про примирення.
В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та 2 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до категорії середньої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.
Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч. 1 та 2 ст. 185 КК України, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину особою що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.
Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
З урахуванням наведеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про примирення, укладену 26 лютого 2016 року потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні 0000157 від 28.01.2016 року.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.
Його ж винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням, визначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.
На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого :
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінальну-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Зобов`язати ОСОБА_4 в строк до 31.05.2016 року відшкодувати потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 200 (двісті) гривень.
Речовий доказ - колесо марки RIM 185, 275-17 «МІС Nylon» з диском з легкого сплаву, яке знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: