1Справа № 335/9952/16-к 1-кп/335/495/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2016 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження № 00003124 за обвинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Запоріжжя, громадянину України, українцю, який зареєстрований та проживає за адресою; АДРЕСА_1 , який має середню технічну освіту, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованому, раніше судимому: 30.11.2004 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.; 21.11.2005 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186, ч,2 ст. 185 КК України, на підставі ст.ст. 69, 70, 71 КК України - позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців та штраф 850 грн.; 16.02.2006 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України - позбавлення волі на строк 2 роки місяців та штраф 850 грн.; 21.03.2008 звільнений умовно-достроково невідбути строком покарання 1 рік 26 днів; 09.12.2008 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; ухвалою Апеляційного суду Запорізької області вирок переглянуто, на підставі ст. 69 КК України позбавлення волі на строк 2 роки; 23.09.2011 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки; 25.10.2012 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст.186 КК України, на підставі ст.71 КК України - позбавлення волі на строк 5 років, 28.09.2015 року звільнений з місць позбавлення волі умовно достроково невідбутий строк 1 рік 5 місяців 26 днів;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
07 липня 2016 року, приблизно о 12:45 годині ОСОБА_5 знаходячись на території Центрального пляжу м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, Набережне шосе, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, суб`єктивно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та переконавшись, що його злочинним намірам перешкодити ніхто не зможе, з простирадла, розстеленого на пляжі, таємно викрав мобільний телефон «Samsung GT-7562», вартість якого складає 496 гривень 33 копійки, фотоапарат «Olimpus», вартість якого складає 450 гривень 00 копійок, планшет «Uni pad13pq», вартість складає 530 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 1476 гривень 33 копійки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину повністю визнав, щиро розкаялася у скоєному, підтвердив обставини викладені у обвинуваченому акті, зазначив, що дійсно 07 липня 2016 року, він на Центральному пляжу взяв з простирадла мобільний телефон, фотоапарат та планшет. Поклав їх до пакету і направився до дому, але був зупинений працівниками поліції. Вчинив злочин у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, так як його матері потрібні були гроші на лікування захворювання ніг, а він у той час шукав роботу. Усе майно він повернув і просить суд суворо його не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особа, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості.

ОСОБА_5 на диспансерному обліку в Запорізькій психіатричній лікарні та Запорізькому наркологічному диспансері не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, має матір пенсійного віку, раніше судимий.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статі, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування до обвинуваченого ст.69 КК України суд не знаходить.

ОСОБА_5 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення, в тому числі, умисних корисливих злочинів, у том числі і тяжких, за які відбував покарання у місцях позбавлення волі, також раніше вже судом звільнявся від відбування покарання з випробуванням, належних висновків для себе не зробив і вчинив новий середньої тяжкості корисливий злочин, будучи до цього умовно-достроково звільненим 28.09.2015 року, що у своїй сукупності свідчить про його небажання стати на шлях виправлення і схильність до вчинення злочинів, а тому єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого і його неможливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 71 КК України суд до призначеного покарання частково приєднує не відбуту частину покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2012 року, оскільки злочин скоєно особою, яка звільнена умовно-достроково та має невідбутий строк покарання. При цьому призначене остаточне покарання має бути більше покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України, передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається з наданої прокурором довідки на проведення експертизи від 18.08.2016 року вартість проведеної у провадженні експертизи дорівнює 439,80 грн., яка в порядку ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

У порядку ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, що невідбуте за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2012 року за ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши ОСОБА_5 остаточно міру покарання у вигляді 3 (трьох ) років позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати 439 грн 80 коп.

Речові докази: мобільний телефон «Самсунг», фотоапарат «Олимпус», планшет Uni pad13pq», - переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 повернути за належністю ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1