АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/775/16 Справа № 205/1650/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю:секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

потерпілого: ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження № 0003940 з апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2015 року, якою обвинувальний акт щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, маючого середню освіту, працюючого слюсарем ТОВ «Яшина», одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, повернуто прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4, як такий, що не відповідає положенням ст. ст. 109, 291 КПК України,-

встановила:
Судом першої інстанції обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 було повернуто, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 про підозру в рамках цього кримінального провадженні здійснено неуповноваженою особою. Також, зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 складено не уповноваженою особою та у порушення вимог КПК України.

Крім того, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам ч. 4 ст. 291 КПК України, оскільки доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, як невід`ємний додаток до обвинувального акту, не відповідає вимогам ст. 109 КПК України.

Так, у порушення п. 1 ч. 2 ст. 109 КПК України у реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні не зазначено часу проведення процесуальних дій, а саме, вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого 24.11.2015 року, вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного 22.11.2015 року, повідомлення про закінчення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження потерпілому ОСОБА_9 та підозрюваному ОСОБА_8 .

Крім того, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного вручена 22.11.2015 року, натомість, повідомлення про підозру ОСОБА_8 було здійснено 22.12.2015 року. У реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про вручення ОСОБА_8 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного після повідомлення йому про підозру у кримінальному провадженні.

На зазначену ухвалу прокурором прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 подана апеляційна скарга, в якій останній просить скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд у іншому складі суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказує на необґрунтованість ухвали місцевого суду, так як на думку апелянта, це судове рішення постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Прокурором зазначається, що висновок суду першої інстанції про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 здійснено не уповноваженою особою є хибним, таким, що не ґрунтується на положеннях діючого кримінального процесуального закону, а дослідження даного питання під час підготовчого судового засідання виходить за межі повноважень суду, також зазначає, що крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам ч. 4 ст. 291 КПК України, оскільки доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає, на його думку, вимогам ст. 109 КПК України. Судом акцентовано увагу на тому, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено часу вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого 24.11.2015, вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного 22.12.2015, повідомлення про закінчення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінальюго провадження потерпілому ОСОБА_9 та підозрюваному ОСОБА_8 .

Не можна погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що вищевикладені порушення є істотним порушенням вимог ст. 291 КПК України, адже вони не впливають на суть обвинувачення, та не перешкоджає призначенню справи до судового розгляду.

Так відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 291 до обвинувального акта додається реестр матеріалів досудового розслідування. Отже, лише відсутність реєстру матеріалів досудового розслідування, а не порушення вимог закону щодо повноти його змісту, є одним з критеріїв невідповідності обвинувального акту ст. 291 КПК України. Недотримання ж вимог щодо змісту реєстру не є підставою для повернення прокурору обвинувального акта з доданими до нього документами До того ж, реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003940 містить всі процесуальні дії, які було проведено під час досудового розслідування та відповідні процесуальні рішення, тобто повною мірою виконує свою функцію інформаційного додатку до обвинувального акту.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, потерпілого перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав..

Доводи апеляційної скарги прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 стосовно необґрунтованого повернення судом обвинувального акту, колегія суддів вважає обгрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Місцевий суд, в підготовчому судовому засіданні, відповідно до своїх повноважень, передбачених ст. 314 КПК України, дійшов до не обґрунтованого висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Так при здійсненні апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції невмотивовано прийшов висновку про невідповідність повідомлення про підозру вимогам КПК України з тих підстав, що її підписано не уповноваженою особою, а саме слідчим ОСОБА_10 , що на момент складання повідомлення про підозру не мала повноважень згідно Закону України «Про Національну поліцію», та не являлася слідчим в розумінні положень КПК України.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчими є службові особи органу внутрішніх справ, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 38 КПК України органами досудового розслідування є слідчі підрозділи органів внутрішніх справ, Закон України «про Національну поліцію» набрав законної сили 07 листопада 2015 року. Відповідно до ст. ст. 1, 3 вищевказаного Закону, Національна поліція входить до структури МВС України, а слідчі міліції переведені в ранг слідчих поліції. Також, 06.11.2015 затверджено Наказ Національної поліції №4,яким складено тимчасовий штат органів і підрозділів Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в тому числі тимчасовий штат Ленінського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Також колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції також необгрунтовано прийшов до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам ч. 4 ст. 291 КПК України, оскільки доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України. Колегія суддів не може погодитись із висновками суду першої інстанції проте, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено часу вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого 24.11.2015, вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного 22.12.2015, повідомлення про закінчення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінальюго провадження потерпілому ОСОБА_9 та підозрюваному ОСОБА_8 .

Колегія суддів вважає, що вище перелічені недоліки не є істотним порушенням кримінального процесуального закону, які не перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Висновки суду першої інстанції щодо істотності порушення вимог КПК при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування та про порушення права на захист свідчать про передвчасну оцінку судом даних, які необхідно перевірити під час досудового розгляду, прийнявши процесуальні рішення, що виходить за межі повноважень суду на даній стадії кримінального провадження, визначених ст. 314 КПК України. Вказані питання мають досліджуватись під час судового розгляду та вирішуватись судом при ухваленні процесуального рішення, відповідно до вимог ст. 368 КПК України.

На думку колегії суддів, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування в повній мірі відповідає вимогам ст. 109 КПК України, оскільки містить всі основні процесуальні дії, які було проведено слідством та відповідні процесуальні рішення

Виходячи з викладеного, апеляційа скарга прокурора, підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська області від 23 березня 2016 року - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, повернуто прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4, скасувати та призначити новий судовий розгляд в тому самому суді.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді:

____________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4