09.06.2016 Єдиний унікальний номер 205/2876/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за обвинуваченням:

- ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2013 року за ст. 289 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 3 роки на підставі ст. 75 КК України; проживаючого в АДРЕСА_1 , тримається під вартою з 26 лютого 2014 року, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, -

- ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровську, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3 , тримається під вартою з 26 лютого 2014 року, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 26 лютого 2014 року, близько 22.12, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, здійснили посадку зі станції «Сухачівка» Придніпровської залізниці у приміській електропоїзд № 6044 сполученням «П`ятихатки-Дніпропетровськ», та, слідуючи у якості пасажирів у вказаному електропоїзді, побачивши у першому салоні вагону № 01502 раніше незнайомого ОСОБА_6 , який сидів на сидінні, тримаючи в руках планшетний комп`ютер, вступили між собою в попередню змову, спрямовану на вчинення нападу на потерпілого ОСОБА_6 з метою заволодіння належним останньому майном.

Близько 22.20 того ж дня, реалізуючи умови попередньої змови, діючи узгоджено, відповідно до відведених за попередньою змовою ролей, ОСОБА_8 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, наблизився ззаду до ОСОБА_6 та з метою подолання волі потерпілого до опору і примусити передати належне йому майно, приставив до шиї потерпілого кухонний ніж, погрожуючи його застосуванням, тим самим, застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тим самим вчинивши напад на останнього; в цей час ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи узгоджено, в групі з ОСОБА_8 , відповідно до відведеної йому ролі, наблизився до ОСОБА_6 з лівої сторони та, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, став наносити удари ногами в область голови і тулуба, вимагаючи передати все цінне майно.

При цьому ОСОБА_8 , діючи узгоджено, в групі з ОСОБА_7 , застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, завдав ОСОБА_6 ножем дві різані рани вушної раковини.

Потерпілий ОСОБА_6 , усвідомлюючи небезпечність для його життя та здоров`я протиправних дій, які вчинювались стосовно нього, погодився передати нападникам належне йому майно планшетний комп`ютер «Samsung Galaxy Tab2 GTP3100» та мобільний телефон «Samsung GT-S5620» з карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф», але ОСОБА_8 , продовжуючи вчиняти напад на потерпілого, дістав плоскогубці, які мались при ньому, і погрожуючи їх застосуванням, тим самим, застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, спільно з ОСОБА_7 продовжив завдавати удари по різних частинах тіла ОСОБА_6 .

Таким чином, реалізуючи умови попередньої змови, спрямованої на вчинення нападу з метою заволодіння майном, належним потерпілому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , діючи узгоджено, спільно завдавали удари руками і ногами в область голови і тулуба потерпілого; при цьому ОСОБА_7 завдав приблизно п`ять сім ударів ногами та три чотири удари руками в область голови і тулуба потерпілого, а ОСОБА_8 , одночасно з погрозою застосуванням ножа та плоскогубців, завдав потерпілому приблизно чотири п`ять ударів та дві різані рани вушної раковини, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, п`яти синців на верхній та нижній повіці лівого ока, на спинці носу посередині, на його кінчику, в проекції верхнього полюсу лівої вушної раковини, двох різаних ран по задній поверхні лівої вушної раковини на тлі синця, по передній поверхні лівої вушної раковини в проекції верхнього полюсу, шести ділянок з крапковими внутрішньо шкіряними крововиливами в лобній області по центру та ліворуч, у виличній області ліворуч на тлі синця, в тім`яній області голови по центру та ліворуч, в потиличній області по центру, двох синців по заднє-бічній поверхні грудної клітини ліворуч з переходом на поперекову область ліворуч на всьому протязі, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).

В результаті вчинення нападу ОСОБА_7 і ОСОБА_8 заволоділи майном, належним потерпілому ОСОБА_6 , - планшетним комп`ютером «Samsung Galaxy Tab2 GTP3100» вартістю 2493 грн., мобільним телефоном «Samsung GT-S5620» вартістю 530 грн. з карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка не становить для потерпілого матеріальної цінності, а всього на загальну суму 3023 грн., після чого з викраденим з місця злочину зникли.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 винність свою не визнали та кожен з них пояснив, що у вказаний час вони побачили у вагоні приміського електропоїзду раніше незнайомого ОСОБА_6 , який сидів на сидінні та щось передивлявся у планшетному комп`ютері. Коли вони проходили повз нього, їм здалося, що він сказав на їх адресу щось образливе, через що вони завдали йому декілька ударів руками і ногами, після чого ОСОБА_6 втік у сусідній вагон, залишивши на сидінні планшетний комп`ютер, який ОСОБА_7 поклав у рукав своєї куртки. Через деякий час, коли вони знаходились у тамбурі, до них підійшли декілька чоловіків, на вимогу яких він віддав планшетний комп`ютер.

Більше ніякого майна вони не бачили і не брали, ніж та плоскогубці до потерпілого не застосовували.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 винність свою не визнали, їх винність у злочині, вчиненому за викладених обставин, підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 26 лютого 2014 року, близько 22.08, він здійснив посадку в приміський електропоїзд № 6044 сполученням «П`ятихатки-Дніпропетровськ», у другий вагон з кінця поїзда, та сів на крайнє сидіння біля вікна, передивляючись у планшетний комп`ютер. Приблизно на перегоні станцій «Сухачівка-Діївка» він почув розмову чоловіків, які увійшли до вагону, та, сидячи до них спиною, відчув, що один з чоловіків приставив йому ззаду до шиї металевий ніж, і в цей час другий чоловік - ОСОБА_7 - підійшов до нього з лівого боку і завдав удар ногою в область голови, від якого він нахилився, а потім завдав йому ще один удар ногою в область голови, від якого він впав на підлогу. Чоловіки стали кричати, щоб він віддав їм телефон та гроші, або інакше його вб`ють. Після цього перший з чоловіків ОСОБА_8 перестрибнув через сидіння, підняв його за тулуб та знов приставив йому до шиї ніж, а ОСОБА_7 в цей час завдав йому удари ногами в область спини та голови. Він намагався вирватись та просив припинити побиття, але нападники не реагували. При цьому ОСОБА_8 зачепив його по обличчю ножем, а потім, обронивши ніж, став завдавати йому удари руками по голові. Після цього ОСОБА_9 дістав плоскогубці, почав ними йому погрожувати, вимагаючи передати телефон та гроші. Злякавшись за своє життя, він дістав з рюкзака, який був при ньому, належний йому мобільний телефон «Samsung GT-S5620» та віддав його ОСОБА_8 , а в цей час ОСОБА_7 підняв з підлоги належний йому планшетний комп`ютер «Samsung Galaxy Tab2 GTP3100», який впав під час побиття. Скориставшись моментом, він швидко піднявся та побіг до наступного вагону, і при цьому по міжвагонному зв`язку повідомив машиніста про вчинений напад. ОСОБА_7 і ОСОБА_8 побігли у протилежному напрямку до виходу. Після цього він разом з помічником машиніста ОСОБА_10 , пасажиром електропоїзда та іншими працівниками залізниці, серед яких були машиніст ОСОБА_11 та провідник-касир ОСОБА_12 , у тамбурі останнього вагону затримали ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_11 відібрав у ОСОБА_8 ніж, який той, поводячись зухвало, намагався дістати, а також плоскогубці, а у ОСОБА_7 , за допомогою інших чоловіків, він зібрав планшетний комп`ютер, який виглядав з рукава куртки останнього. Мобільний телефон він знайшов під сидіннями в останньому вагоні. Також були викликані працівники міліції. В медпункті на станції йому надали первинну допомогу.

Під час вчинення нападу він відчував від ОСОБА_7 і ОСОБА_8 явний запах спиртного.

Показання потерпілого послідовно узгоджуються з показаннями допитаних свідків та іншими дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, свідок ОСОБА_13 пояснив, що, слідуючи у передостанньому вагоні електропоїзду № 6044 сполученням «П`ятихатки-Дніпропетровськ», він побачив, що двоє чоловіків стали завдавати удари руками і ногами пасажиру ( ОСОБА_6 ), який знаходився в іншому салоні вагону. Через декілька хвилин ОСОБА_6 забіг до салону, в якому слідував він, та через спеціальний зв`язок повідомив машиніста, що на нього напали двоє з ножем, побили та відібрали планшетний комп`ютер і мобільний телефон, а також попросив машиніста не відчиняти двері вагону на зупинках та викликати працівників міліції. ОСОБА_6 звернувся до нього та другого пасажира з проханням допомогти затримати нападників, після чого вони разом з ОСОБА_6 та працівниками залізниці пройшли до останнього вагону, де покликали інших пасажирів, а у тамбурі останнього вагону знаходились ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , яких він і бачив, коли вони завдавали удари потерпілому, які перебували з ознаками алкогольного сп`яніння та поводили себе зухвало. У ОСОБА_8 вони помітили у руці ніж, який він хотів приховати у рукаві куртки, але його швидко відібрав один з чоловіків. Також у ОСОБА_8 чоловіки знайшли та відібрали плоскогубці, а у ОСОБА_7 планшетний комп`ютер, який виглядав з рукава куртки. Після цього ОСОБА_6 знайшов під сидіннями в останньому вагоні свій мобільний телефон, а він з іншими чоловіками утримували ОСОБА_8 і ОСОБА_7 до прибуття на станцію «Дніпропетровськ», де їх затримали працівники міліції. До прибуття на станцію та затримання працівниками міліції ОСОБА_8 і ОСОБА_7 поводили себе агресивно та намагались чинити опір.

Свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_14 пояснили, що 26 лютого 2014 року, сівши до останнього вагону електропоїзду сполученням «П`ятихатки-Дніпропетровськ», вони побачили, як у вагон зайшов ОСОБА_8 , а потім ОСОБА_7 покликав останнього у тамбур. Після цього до вагону зайшов ОСОБА_6 , у якого на обличчі були порізи та садна, який повідомив, що на нього був вчинений напад та попросив про допомогу. Також до вагону зайшли інші чоловіки. Вони всі увійшли у тамбур, де попросили ОСОБА_7 і ОСОБА_8 повернути викрадене майно, а ОСОБА_11 вихопив з руки ОСОБА_8 ніж, а також у останнього в кармані вони знайшли плоскогубці. У ОСОБА_7 в рукаві куртки знайшли планшетний комп`ютер. Так як ОСОБА_7 і ОСОБА_8 поводили себе зухвало та неадекватно вони завели їх в інший салон та утримували до прибуття на станцію «Дніпропетровськ», де їх зустріли працівники міліції.

Зазначені обставини затримання ОСОБА_7 і ОСОБА_8 підтвердив свідок ОСОБА_10 , в свою чергу, зазначивши про наявність у потерпілого порізів та саден на обличчі. Також пояснив, що після прибуття на станцію «Дніпропетровськ» у присутності його та ОСОБА_10 працівники міліції здійснили огляд вагону № 01502, де ОСОБА_6 вказав на місце, на якому він слідував під час вчинення на нього нападу, огляд тамбуру, під час огляду було знято відбитки з ножу та плоскогубців, а ОСОБА_6 добровільно видав планшетний комп`ютер і мобільний телефон, з яких також було знято сліди пальців рук.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що 26 лютого 2014 року він слідував у якості машиніста приміського електропоїзду сполученням «П`ятихатки-Дніпропетровськ» разом з помічником ОСОБА_10 .

Приблизно о 22.25, після проїзду станції «Сухачівка», по спеціальному радіозв`язку до нього надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що він слідує в передостанньому вагоні електропоїзду, та нього напали двоє невідомих, які погрожували ножем, побили його та викрали у нього мобільний телефон і планшетний комп`ютер. ОСОБА_6 попросив викликати працівників міліції та не відчиняти двері. Він відправив до потерпілого ОСОБА_10 , а сам повідомив черговій по станції про необхідність викликати працівників міліції.

Приблизно через 10-15 хвилин ОСОБА_10 , повернувшись, розповів, що інші працівники залізниці, які слідували в останньому вагоні електропоїзда, допомогли затримати двох нападників, які перебували у стані алкогольного сп`яніння, відібрали у них планшетний комп`ютер, ніж та плоскогубці, а мобільний телефон потерпілий знайшов у вагоні і тамбурі по частинам.

Після прибуття на станцію «Дніпропетровськ» у присутності його та ОСОБА_10 працівники міліції здійснили огляд вагону № 01502, де ОСОБА_6 вказав на місце, на якому він слідував під час вчинення на нього нападу, огляд тамбуру, під час огляду було знято відбитки з ножу та плоскогубців; а ОСОБА_6 добровільно видав планшетний комп`ютер і мобільний телефон, з яких також було знято відбитки.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що 26 лютого 2014 року вона, працюючи провідником, знаходилась в електропоїзді № 6044 сполученням «П`ятихатки-Дніпропетровськ». Під час слідування електропоїзду зі станції «Сухачівка» вона разом з напарником ОСОБА_16 побачила ОСОБА_8 , який пройшов повз них, та помітила у нього в руці ніж. Після цього до вагону, де вони знаходились, забіг ОСОБА_6 та повідомив, що на нього напали, приставляючи ніж до шиї, та відібрали належне йому майно. Разом з напарником ОСОБА_16 , машиністом ОСОБА_11 , помічником машиніста ОСОБА_10 , пасажиром електропоїзда та іншими працівниками залізниці вони затримали ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , відібрали у ОСОБА_8 ніж, а у ОСОБА_7 - планшетний комп`ютер.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_16 .

Рапортом інспектора ПС ГПС ЛВ на станції «Дніпропетровськ» УМВС України на Придніпровській залізниці від 26 лютого 2014 року підтверджено факт звернення ОСОБА_6 до працівників правоохоронних органів з повідомленням про вчинення на нього нападу та викрадення належного йому майна (Т.1, а.с. 10).

З протоколу огляду місця події від 26 лютого 2014 року, зі схемою та фототаблицею до нього, вбачається, що під час огляду вагону № 01502 приміського електропоїзду № 6044 сполученням «П`ятихатки-Дніпропетровськ» вилучено планшетний комп`ютер «Samsung Galaxy Tab2 GTP3100» та мобільний телефон «Samsung GT-S5620» з карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф, видані потерпілим ОСОБА_6 , а також ніж та плоскогубці, видані ОСОБА_11 (Т.1, а.с. 11-15).

Вилучені предмети, а саме майно, належне потерпілому, ніж та плоскогубці, оглянуто в стадії досудового розслідування 17 березня 2014 року та 24 березня 2014 року (Т.1, а.с. 106-107, 134-138).

Обставини, встановлені під час огляду місця події, об`єктивно узгоджуються з показаннями потерпілого та свідків, у зв`язку з чим не можна погодитись з міркуваннями захисту обвинувачених про суперечливість показань потерпілого та допитаних свідків.

Не викликають сумніву в їх об`єктивності і відомості, викладені в протоколу огляду місця події, які повністю відповідають показанням потерпілого про обставини вчинення нападу на нього, у разі чого не заслуговують на увагу і доводи захисту про неналежність встановлення цих відомостей.

Судом не встановлено порушень вимог ст.ст. 104-106, 223, 237 та інших положень КПК України при здійсненні огляду, які б могли бути підставами для визнання доказів недопустимими.

Таким чином, у кримінальному провадженні відсутні підстави для сумніву в достовірності показань потерпілого та свідків про застосування ОСОБА_7 і ОСОБА_8 під час вчинення розбійного нападу ножу та плоскогубців, чим об`єктивно спростовується твердження обвинувачених про те, що вони нібито подібні предмети на застосовували.

Висновками за результатами медичного огляду № 145, складеного 27 лютого 2014 року, о 04.15, та № 146, складеного 27 лютого 2014 року, о 04.30, встановлено, що ОСОБА_8 і ОСОБА_7 знаходились у стані алкогольного сп`яніння (Т.1, а.с. 49, 58).

За висновком судово-дактилоскопічної експертизи № 30/2 від 15 березня 2014 року, сліди пальців рук, виявлені на поверхні мобільного телефону «Samsung GT-S5620» та планшетного комп`ютера «Samsung Galaxy Tab2 GTP3100», залишені пальцем правої руки ОСОБА_7 ; слід пальця руки, виявлений на поверхні вилученого ножа, залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_8 (Т.1, а.с. 83-91).

Під час проведення слідчого експерименту від 25 березня 2014 року потерпілий ОСОБА_6 в обстановці, наближеній до обставин події (аналогічний вагон електропоїзду), вказав спосіб та обставини вчинення на нього нападу, завдання йому ударів та викрадення належного йому майна, а також затримання нападників, виявлення викраденого майна, ножу та плоскогубців (Т.1, а.с. 168-175).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 991е від 26 березня 2014 року, потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, п`яти синців на верхній та нижній повіці лівого ока, на спинці носу посередині, на його кінчику, в проекції верхнього полюсу лівої вушної раковини, двох різаних ран по задній поверхні лівої вушної раковини на тлі синця, по передній поверхні лівої вушної раковини в проекції верхнього полюсу, шести ділянок з крапковими внутрішньо шкіряними крововиливами в лобній області по центру та ліворуч, у виличній області ліворуч на тлі синця, в тім`яній області голови по центру та ліворуч, в потиличній області по центру, двох синців по заднє-бічній поверхні грудної клітини ліворуч з переходом на поперекову область ліворуч на всьому протязі, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день) (Т.1, а.с. 154-157).

При цьому, як видно з висновку судово-медичної експертизи, механізм заподіяння тілесних ушкоджень, зокрема різаних ран, не суперечить обставинам, вказаним потерпілим.

За таких обставин відсутні будь-які об`єктивні підстави для сумніву в послідовності та достовірності показань потерпілого про заподіяння йому тілесних ушкоджень під час вчиненого на нього розбійного нападу.

Характер та ступень тяжкості заподіяних потерпілому під час нападу тілесних ушкоджень також підтверджуються висновком додаткової судово-медичної експертизи № 3219е від 17 липня 2015 року (Т.1, а.с. 145-148), проведення якої було призначено під час судового розгляду кримінального провадження ухвалою суду від 11 червня 2015 року.

Судово-медичний експерт ОСОБА_17 у судовому засіданні підтримала висновки судово-медичних експертиз, пояснивши, що наявність у потерпілого закритої черепно-мозкової травми, підтвердженої відповідними неврологічними симптомами, в даному випадку є критерієм віднесення виявлених тілесних ушкоджень до категорії легких, як таких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

З урахуванням об`єктивно встановлених даних відсутні будь-які підстави для сумніву в правильності оцінки характеру заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень та розмежування їх ступеню тяжкості.

Наведеними доказами у повній мірі спростовуються твердження обвинувачених про відсутність у них наміру на заволодіння майном потерпілого; а їх показання про те, що мотив завдання ударів, був викликаний нібито образою з боку останнього, - є надуманими та безґрунтовними.

При цьому, зухвалий характер протиправних дій ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та їх спільна узгодженість достовірно вказують саме на наявність між ними попередньої змови на вчинення нападу з метою заволодіння майном, належним потерпілому, в ході якого ними було застосовано насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я останнього, та погрозу такого насильства.

В даному випадку посилання захисту на невідповідність маршруту наданої у кримінальному провадженні довідки про графік руху електропоїзду (Т.1, а.с. 66), яка, між іншим, не оцінювалась стороною обвинувачення у якості безпосереднього доказу, не може тлумачитись на користь заперечення обвинуваченими своєї провини, оскільки вказана довідка не впливає на аналіз зібраних у кримінальному провадженні доказів; а, більш того, недійсність зазначених у ній відомостей нічим не встановлена.

Не впливає на достовірність зібраних доказів і зазначений захистом невеликий інтервал між прийняттям заяви потерпілого та проведенням огляду місця події, а належність здійснення цих процесуальних дій подібним інтервалом не виключається.

Висновком судово-товарознавчої експертизи № 24/38 від 24 березня 2014 року встановлено початкову вартість належного потерпілому планшетного комп`ютера «Samsung Galaxy Tab2 GTP3100» у розмірі 2493 грн. та залишкову вартість належного потерпілому мобільного телефону «Samsung GT-S5620» у розмірі 530 грн. (Т.1, а.с. 117-124).

Винність ОСОБА_7 і ОСОБА_8 також підтверджується оглядом у судовому засіданні кухонного ножу та металевих плоскогубців у якості речових доказів.

Аналізуючи докази, які зібрано у кримінальному провадженні, в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у нападі з метою заволодіння чужим майном, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, та з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Умисні дії ОСОБА_7 і ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ст. 187 ч. 2 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченим, суд враховує ступень суспільної небезпеки вчиненого ними злочину, який є тяжким та, за фактичними обставинами його вчинення, має підвищену небезпеку; вчинення кожним з них злочину у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання; а також дані, що характеризують особу кожного, а саме, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 задовільно характеризуються, суспільною корисною працею не займалися, ОСОБА_18 раніше не судимий, а ОСОБА_7 раніше судимий та вчинив злочин в період іспитового строку за попереднім вироком суду.

З огляду на це, покарання обвинуваченим, достатнє для виправлення кожного, має бути призначене у вигляді позбавлення волі, з застосуванням додаткового покарання, в межах санкції закону, який передбачає кримінальну відповідальність за вчинене діяння; а ОСОБА_7 , крім того, з застосуванням вимог ст. 71 КК України.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинувачених заподіяної йому майнової шкоди, пов`язаної з витратами на лікування, у розмірі 625, 67 грн., моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., а також втраченого за період тимчасової втрати працездатності заробітку у розмірі 1218 грн.

Витрати потерпілого на медичні препарати на загальну суму 625, 67 грн. підтверджуються наданими платіжними документами (Т.3, а.с. 35), у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги про стягнення заподіяної майнової шкоди, відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, підлягають задоволенню.

Щодо втраченого за період тимчасової непрацездатності заробітку потерпілим не було надано відповідних документів, що підтверджують позовні вимоги, у зв`язку з чим в цій частині вони не підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги, що внаслідок здійсненого розбійного нападу потерпілий пережив психологічну травму, відчув фізичний біль та отримав тілесні ушкодження, чим був порушений його звичайний життєвий устрій, йому дійсно було завдано душевні страждання, чим заподіяно моральну шкоду, глибину якої можливо оцінити у розмірі заявленої в позовних вимогах суми, з урахуванням положень ст. 1167 ЦК України, повністю задовольнивши позовні вимоги в частині стягнення заподіяної моральної шкоди.

Суми заподіяної шкоди в межах задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 1190 ЦК України, підлягають солідарному стягненню з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

На підставі ст. 71 КК України остаточне покарання визначити за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2013 року, та остаточно ОСОБА_7 до відбування призначити покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою, обчислюючи початок строку відбування покарання з 26 лютого 2014 року.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення в період з 26 лютого 2014 року до дня набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді восьми років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою, обчислюючи початок строку відбування покарання з 26 лютого 2014 року.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення в період з 26 лютого 2014 року до дня набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 солідарно на користь держави в особі НДЕКЦ УМВС України на Придніпровській залізниці судові витрати у розмірі 1179 (одна тисяча сто сімдесят дев`ять) гривень 36 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_6 у відшкодування заподіяної майнової шкоди 625 (шістсот двадцять п`ять) гривень 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_6 у відшкодування заподіяної моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) гривень.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- кухонний ніж, металеві плоскогубці, стрічки зі слідами рук та дактилокарту, які знаходяться в камері схову Кіровського ВП ДВП ГУМП в Дніпропетровській області (Т.1, а.с. 110, 140), - знищити;

- планшетний комп`ютер та мобільний телефон, які находяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 (Т.1, а.с. 141), - вважати йому повернутими.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти діб після проголошення, а засудженими в той самий строк з моменту вручення кожному з них копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1