Справа № 464/6436/16-к
пр.№ 1-в/464/1087/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.10.2016 року Сихівський районний суд м.Львова в складі головуючого: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника ЛВК №48 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно ст. 82 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 засуджений вироком Тернопільським міським судом Тернопільської області за ч.3 ст 185, 71КК України від 06.11.2015 року до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 02.03.2016 року зараховано у термін перебування під вартою 5 місяців 9 днів. В своїй заяві засуджений ОСОБА_5 просить суд замінити йому не відбуту частину покарання більш м`яким, відповідно ст. 82 КК України.

Суд, заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, думку представника адміністрації ЛВК № 48, який підтримав думку прокурора, заслухавши засудженого, який просив задовольнити клопотання, вважає що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до норм ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

ОСОБА_5 відбуває покарання в ЛВК №48 за вироком Тернопільським міським судом тернопільської області за ч.3 ст 185, 71КК України від 06.11.2015 року до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 02.03.2016 року зараховано у термін перебування під вартою 5 місяців 9 днів. На день розгляду справи ОСОБА_5 залишилось невідбутими 1 рік 4 місяці 7 днів.

Як вбачається з характеристики засудженого, наданої адміністрацією ЛВК № 48, ОСОБА_5 неодноразово судимий, засуджений за умисний тяжкий злочин. За час перебування в УВП №26 міста Чорткова допустив одне порушення встановлених правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів ДКВСУ, за яке притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення у виді догани, заходи заохочення не застосовувались. Перебуваючи в УВП №19 м.Львова встановлених правил внутрішнього розпорядку не порушував, стягнення не накладались, заохочення не застосовувались. За час перебування в ЛВК №48 вину у вчиненому злочині визнав, стягнення не накладались, за сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався один раз, приймає участь в суспільно-корисній праці щодо покращення комунально-побутових умов для засуджених відділення та роботах з благоустрою колонії. Рішенням адміністративної комісії колонії від 07.04.2016 року визнаний таким, що не стає на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм.

За змістом ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом, а не обов`язком суду.

Приймаючи до уваги характеризуючі дані про особу засудженого, суд критично оцінює його сумлінну поведінку та прийняття участі в суспільно-корисній праці щодо покращення комунально-побутових умов для засуджених відділення та роботах з благоустрою колонії, що не підтверджено документально, які слід вважати формальними. При цьому слід врахувати, тяжкість злочину за який відбуває покарання, часті судимості за умисні корисливі злочини, застосування Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області при винесенні вироку 15.07.2015 року ст..69 КК України, яка не сприяла становленню засудженого на шлях виправлення, його одне заохочення за час перебування в ЛВК.

Відсутність у нього дисциплінарних стягнень, наявність позитивної характеристики, на переконання суду свідчать про виконання засудженим визначених законодавством правил відбування покарання які є обов`язком, тому самі по собі, як і наявність заохочення, не є підставою для застосування до нього ст.82 КК України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що засуджений перебуваючи в місцях позбавлення волі, характеризується посередньо, своєю поведінкою та вчинками не довів своє бажання покращити своє правове становище, змінитись та стати на шлях виправлення, не довів, що застосування до нього більш м`якого покарання відповідним чином буде сприяти становленню законослухняної свідомості у засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну йому невідбутої частини покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.11.2015 року, більш м`яким - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя: