ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
іменем україни
15 березня 2016 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ознайомившись з касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2015 року щодо вироку Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 6 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
Вказаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено
ОСОБА_4 , 1963 р.н., громадянина України, не судимого, уродженця села Сможе Сколівського району Львівської області, мешканця міста Болехів Івано-Франківської області,
- за ч. 2 ст. 121 із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік обмеження волі.

Згідно вирокуОСОБА_4 18.05.2015 о 21:30 в квартирі АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин вдарив ОСОБА_5 двома ножами, які тримав в обох руках, в ділянки черевної порожнини зліва та грудної клітини справа, заподіявши потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, просить скасувати вказане судове рішення та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_4 та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оспорюються, а доводи прокурора про явну несправедливість призначеного засудженому покарання необґрунтовані.
Так, призначаючи покарання із застосуванням ст. 69 КК України,суд дотримався загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, оскільки при цьому врахував тяжкість вчиненого злочину та обставини, які пом`якшують відповідальність засудженого, а саме: визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, примирення з потерпілою, погіршення стану здоров`я обвинуваченого, поведінку потерпілої під час конфлікту та те, що стан її здоров`я покращився. Врахував суд й дані про особу засудженого, який не має судимості, характеризується позитивно, працює, а також позицію потерпілої, яка претензій матеріального характеру не має та просила суворо ОСОБА_4 не карати, від цивільного позову відмовилася.
Враховано також, всупереч твердженням прокурора в касаційній скарзі, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Отже доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості є необґрунтованими, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі враховано вищенаведені обставини, які в сукупності з даними про особу засудженого дали підставу для призначення більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 121 КК України.
Ухвала апеляційного суду належним чином вмотивована та відповідає іншим вимогам ст. 419 КПК України, а в касаційній скарзі прокурора не зазначено достатніх та переконливих доводів про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону.
Отже, з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає.
Зважаючи на зазначене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2015 року щодо вироку Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 6 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7