Справа №: 398/5278/15-к
ВИРОК
Іменем України
"26" липня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олександрії Кіровоградської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, інваліда 2-ої групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
17 червня 2009 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185КК та ч.2 ст. 185 КК України, на підставі ст..70 КК України, до 5 років позбавлення волі. Згідно постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13 липня 2012 року звільнений від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України умовно достроково з невідбутою частиною покарання 1 рік 7 місяців 4 дні,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, при наступних обставинах.
Так, в період часу з 00 год.30 хв. до 03 год. 30 хв. 04 жовтня 2015 року, ОСОБА_4 , відпочивав у кафе «У Міші», яке розташоване за адресою: Кіровоградська область, м.Олександрія, вул..Героїв Сталінграду, 10/а. Перебуваючи за столом в приміщенні кафе, маючи раптово виниклий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрав з сумки, яка знаходилася на столі, мобільний телефон марки «Noкia RM- 969», вартістю 719 грн. 40 коп., що належить ОСОБА_5 .
Уподальшому, розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 719 грн.40коп.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. При дослідженні обставин справи не заперечує, щоб обмежитись лише питаннями до нього, а також дослідженням характеризуючих даних на нього, щодо обставин справи, то вони ним не оспорюються, йому роз`яснено, що в такому разі він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Пояснив на запитання, що у вчиненому кається та з потерпілою вирішив всі питання, вона до нього претензій немає. Дійсно, 04 жовтня 2015 року вночі він перебував в приміщенні кафе «У Міші», де відпочивав у одній компанії разом з потерпілою. Скориставшись відсутність уваги сторонніх осіб, таємно викрав мобільний телефон марки «Noкia », чорного кольору на дві сім- картки, який вимкнув та сховав до кишені. Через день він здав його до ломбарду, так як потрібні були кошти, де отримав 400 грн. Десь через неділю до нього звернулись працівники міліції по питанню викрадення телефону, тому він його викупив в ломбарді, повернув потерпілій та виплатив їй крім того грошові кошти.
Потерпіла подала заяву на судовий розгляд справи, де зазначила, що не заперечує проти розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.
Суд проводить судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Проаналізувавши викладене, враховуючи, що учасниками процесу фактичні обставини справи не оспорювалися, зібрані досудовим розслідуванням докази під сумнів не ставилися, суд в силу ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та є належними, достовірними, допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд визнає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним, те, що даний злочини є умисними та злочином середньої тяжкості; особу винного, який не працює, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, а також те, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливий злочин та вчинив новий злочин маючи не зняту та не погашену судимість, не перебуває на облікув лікаря - психіатра та лікаря нарколога, є інвалідом 2-ої групи, потерпіла на суворій мірі покарання не наполягає.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди, шляхом повернення викраденого майна.
Обставини, які обтяжують покарання відсутні.
З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченим, наявності пом`якшуючих його покарання обставин, враховуючи, щире каяття ОСОБА_4 ,суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого є призначення покарання в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст.185 КК України в виді позбавлення волі та вважає, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому міру покарання з застосуванням ст. 75 КК України - звільнивши від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.
Така міра покарання відповідає вимогам ст. 50 КК України, тобто меті покарання і засадам його призначення та є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, а також є і справедливою.
Суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України.
Потерпілою цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує за правилами ст..100 КПК України.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст.., ст. 124, 369, 370, 373, 374 КПК України суд,-

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Керуючись ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням, відповідно до ст.76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися в кримінально - виконавчу інспекцію для реєстрації.
Мобільний телефон, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити його законному володільцю.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: