Ухвала 15 лютого 2016 року м. Київ Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 05 листопада 2015 року, в с т а н о в и в: У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку. Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та частин 3, 5 зазначеної статті. Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає скаргу; крім того, до скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Відповідно до приписів ст. 433 КПК цей суд перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна конкретизувати та чітко вказати передбачені цим Кодексом норми права, які, на її думку, порушено або неправильно застосовано та, які в силу ст. 438 КПК є підставою для зміни чи скасування оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. Відсутність такого обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. Проте, як видно зі змісту поданої скарги, вимог ст. 427 КПК у ній не дотримано, у скарзі не міститься обґрунтування необхідності скасування судових рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу. Крім того, засуджений посилається на неповноту судового розгляду та, не погоджуючись із висновками суду, зазначає про їх невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції; викладене у скарзі прохання з альтернативними вимогами не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини. Поряд із цим, засуджений просить скасувати вирок Апеляційного суду Київської області від 05 жовтня 2015 року, а долучає до касаційної скарги ухвалу Апеляційного суду Київської області від 05 листопада 2015 року. Крім того, до скарги не додані належним чином оформлені копії судових рішень, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173, тобто копія судового рішення повинна бути прошнурована, скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів. Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків. Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд п о с т а н о в и в: Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху. Надати скаржнику строк для усунення недоліків скарги протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали. У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута скаржнику. Ухвала оскарженню не підлягає. С у д д і: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3