У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2016 року смт. Оржиця

Слідчий суддя Оржицького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Оржицького ВП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню №0000152 від 20.05.2016 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, раніше судимого Славутським районним судом Хмельницької області 08.04.1999 року за ст. 140 ч. 2 КК України на строк 2 роки позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна, Славутичським міським судом Київської області 31.10.2001 року за ст. 140 ч. 2, 70, 72 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, Славутичським міським судом Київської області 21.05.2009 року за ст. 296 ч. 3 та ст. 121 ч. 1, ст. 70 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, постановою Бердичівського міського суду Житомирської області звільнений умовно-достроково 1 рік 7 місяців 1 день,

В С Т А Н О В И В:

До Оржицького районного суду Полтавської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Оржицького ВП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України по кримінальному провадженню №0000152 від 20.05.2016 року.

Під час досудового розслідування встановлено, що 11.12.2015 року, близько 00 годин 30 хвилин у ОСОБА_6 , який перебував у с. Куйбишеве Оржицького району Полтавської області разом з ОСОБА_7 , виник прямий корисливий злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з проникненням в житло, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, а саме пральної машинки «Таврия-2», з будинку ОСОБА_8 розташованого за адресою АДРЕСА_2 , тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Реалізуючи свій прямий корисливий злочинний намір, діючи з прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з проникненням в житло, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 шляхом вільного доступу через хвіртку проникли до господарства ОСОБА_8 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 шляхом вибиття вхідних дверей житлового будинку, розташованого за вказаною адресою всупереч волі потерпілої ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_7 проникли до житла останньої.

Після цього, продовжуючи реалізовувати свій прямий корисливий злочинний намір, діючи з прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з проникненням в житло, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_6 заштовхав ОСОБА_8 до вітальні будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 де утримував всупереч її волі. ОСОБА_7 в цей час відкрито взяв чуже майно, а саме пральну машинку «Таврия-2», з веранди вказаного житла та відніс до будинку в якому проживає, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , чим фактично розпорядився нею на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта № 55 від 10.03.2016 року вартість пральної машинки «Таврия-2», належної ОСОБА_8 , становить 115 грн.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 3 ст. 186 КК України.

Враховуючи вище викладене, на підставі наявних достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, 05.05.2016 року складено письмове повідомлення про підозру, яку останньому було вручено цього ж дня об 15 год. 10 хв.

За даними клопотання вина підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

- протоколом огляду місця події від 11.12.2015 року та фототаблицями, яким зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення, а саме будинок ОСОБА_8 ;

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка повідомила, що 11.12.2015 року про обставини вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду пральної машинки від 11.12.2015 року, яким було оглянуто та вилучено у ОСОБА_7 пральну машинку належну ОСОБА_8 ;

- висновком товарознавчої експертизи №55 від 10.03.2016 року, згідно якого вартість пральної машинки «Таврия-2», належної ОСОБА_8 , становить 115 грн.;

- протоколом слідчого експерименту від 21.03.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_8 , яка розповіла про обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який вказав, що дійсно 11.12.2015 року він прийшов до будинку ОСОБА_8 , побачив вибиті двері, коли зайшов до будинку, то там були ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_7 виніс з будинку пральну машинку ОСОБА_8 ;

- показаннями підозрюваного ОСОБА_7 , який повністю визнав вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення;

- показаннями підозрюваного ОСОБА_6 , який повністю визнав вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Метою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Після повідомлення про підозру ОСОБА_6 , під час неодноразових відвідувань можливих місць перебування та проживання останнього установлено, що підозрюваний за місцем проживання не з`являється, його місцеперебування невідоме.

У зв`язку з чим, 20 травня 2016 року, слідчим було винесено рішення про зупинення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадження та останній оголошений в розшук.

Вказане свідчить про схильність підозрюваного до переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а тому існує ризик того, що він і в подальшому буде ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення.

2)Вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 , вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від чотирьох до восьми років.

3) Може впливати на свідків шляхом залякування, а також може знищити чи сховати докази, які мають істотне значення.

Має не зняті та не погашені в установленому порядку судимості, у тому числі, за вчинення злочинів проти життя та здоров`я, що свідчить про схильність до насильницьких дій проти осіб.

4) Підозрюваний ОСОБА_6 є особою, яка має 4 не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, тобто, схильний до вчинення правопорушень та знову вчинив злочин, перебуваючи на волі може продовжити злочинну діяльність.

Крім, того згідно довідки-характеристики виданої Куйбишевською сільською радою Оржицького району Полтавської області ОСОБА_6 характеризується негативно, схильний до створення конфліктних ситуацій. В стані сп`яніння безжалісний та жорстокий. На адресу виконавчого комітету неодноразово надходили усні скарги на його поведінку.

Беручи до уваги, вищевикладене та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий прохає суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 днів.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав, вважає, що існують ризики, що вказана особа може ухилитися від слідства та суду. Після оголошення підозри на виклики слідчого не з`являвся і у результаті ОСОБА_6 було оголошено у розшук. Прокурор прохає застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , строком на 60 днів, з урахуванням викладених у клопотанні обставин.

Слідчий ОСОБА_5 у суді вказав, що клопотання є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_6 є особою, що була неодноразово судима. Має негативну характеристику, офіційно не працевлаштований. Злочин, у якому його звинувачують є тяжким. Після оголошення підозри у подальшому на виклики слідчого не з`являвся. Перебуваючи на волі може продовжити злочинну діяльність та впливати на свідків вчиненого правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_4 прохають клопотання відхилити по причині того, що підозрюваний не має відношення до вчиненого злочину. Вважає себе винним лише у тому, що не зупинив ОСОБА_7 , який вчиняв дії по відібранні пральної машинки. Зі змістом клопотання не згідний. Стосовно обрання вказаного запобіжного заходу вказав, що після того яік йому було вручено підозру ніяким чином не ухилявся від явки до слідчого, існували лише непорозуміння відносно того дня коли вони мають зустрітися. Вважає, що підстав для його розшуку не існувало, а отже і немає підстав для обрання найсуворішого запобіжного заходу

В ході розгляду клопотання встановлено, ОСОБА_6 свою причетність до вчиненого злочину заперечив.

20.05.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 внесені відомості про кримінальне провадження за ч. 3 ст. 186 КК України.

05.05.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України. 20.05.2016 року ОСОБА_6 оголошено у розшук.

При розгляді клопотання суд звернувся до слідуючих норм законодавства.

Згідно ст.183 КПК України запобіжний захід - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

За частиною 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як ризики, передбачені ст.177 КПК України в клопотанні зазначені: існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, вчиняти нові злочини, незаконно впливати на свідків, підозрюваний є особою яка є раніше 4 рази судимою, разом з тим, дані ризики не підтверджені відповідними матеріалами і прокурором не доведена наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а також що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджання здійсненню кримінального провадження у будь якій формі.

Згідно ст.29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

У ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» наголошується, що суди при розгляді справ застосовують Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно ч.1 ст.5 Конвенції «Про захист прав людини в основоположних свобод» нікого не може бути позбавлено свободи крім випадків і процедури встановленої законом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує вимоги ст.ст.176-178 КПК України, а також п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні з`ясувати, чи є тримання особи під вартою до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також можливість обмежитися в даному випадку застосування менш сурового (альтернативного) запобіжного заходу: «Клішин проти України» від 23.02.2012 року «Підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами. Небажання особи зізнатися чи дати «потрібні показання» не можуть бути підставами для взяття під варту».
Слідчий суддя звертає увагу на те, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі «Ніколова проти Болгарії»). Слідчий суддя під час розгляду даного клопотання також враховує положення, викладені у рішенні ЄСПЛ по справі «Ноймайстер проти Австрії», відповідно до якого позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.
Також, встановлюючи та аналізуючи наявність поданих доказів про обставини, які передбачені п.2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України (щодо ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів), слідчий суддя приходить до висновку, що при розгляді даного клопотання обставини, передбачені п.2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України є частково доведеними.

Так, у суді не є доведеним, що ОСОБА_6 ухилявся від явки до слідчого. Повістку, якою він викликався до слідчого підозрюваним не було отримано, оскільки він ознайомившись 05.05.2016 року з повідомленням про підозру не мав перешкод у вільному пересуванні. Доказів про те, що така повістка йому взагалі направлялась суду надано не було. За даними постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 20.05.2016 року встановлено, що ОСОБА_6 16.05.2016 року було направлено повістку з викликом про проведення допиту на 19.05.2016 року. Враховуючи режим роботи поштових відділеньу сільській місцевості у суду виникають сумніви у врученні вказаної повістки у строки, які дають можливість вчасно прибути за викликом до слідчого. Ризик як вчинення інших кримінальних правопорушень на думку слідчого доводиться лише тим, що підозрюваний обвинувачується у вчиненні даного правопорушення, хоча інших обґрунтованих відомостей про існування інших кримінальних проваджень відносно ОСОБА_6 не надано. Ризик, як вчинення тиску або насилля відносно свідків злочину, матеріалами клопотання взагалі не доведено.

З огляду на вищенаведене, враховуючи всі сукупності даних про особу підозрюваного, який неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, з метою запобігання перешкоджанню здійсненню кримінального провадження у подальшому (оскільки за показами підозрюваного він має намір працевлаштуватися у м.Києві) суд приходить до висновку, про можливість застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який на думку суду, зможе забезпечити виконання процесуальних рішень та забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом на вимогу слідчого Оржицького відділення поліції, прокурора для проведення слідчих (розшукових) дій та суду під час розгляду справи судом;

2) не виїжджати за межі с. Куйбишево Оржицького району Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам ОВС профілактичного нагляду за ним.;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення для ОВС можливості виклику ОСОБА_6 для проведення слідчих та інших процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

За даних обставин клопотання слідчого задоволенню не підлягає, суд вважає за доцільне обрати інший вид запобіжного заходу який є доцільним з огляду на вищевказані обставини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-179,184,193,194,196,198,199 КПК України , слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Оржицького ВП Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню №0000152 від 20.05.2016 року, відносно ОСОБА_6 відмовити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 26 липня 2016 року та покласти на нього слідуючі обов`язки:
1) Прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, суду в залежності від стадії кримінального провадження;
2) Не відлучатися за межі с.Куйбишево Оржицького району Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
3) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Порушення умов особистого зобов`язання має наслідком застосування грошового стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Копію цієї ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Оржицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 .
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом 5-ти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1