АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.09.2016,
за участі:

представника ? ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА
Від ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.09.2016, в якій він просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою направити скаргу для її розгляду по суті.
Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.09.2016 скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого ГСУ СБУ, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна повернуто адвокату ОСОБА_5 .
Приймаючи таке рішення слідчий суддя виходив з того, що скарга подана особою, яка не має права її подавати.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, в обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 посилається на те, що ОСОБА_6 на даний час є свідком у кримінальному провадженні та власником тимчасово вилученого майна. Зокрема, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі вказує, що 01.08.2016 між ним та ОСОБА_6 укладено Договір про надання правової допомоги. На підтвердження повноважень звернення зі скаргою до суду було надано договір, ордер та свідоцтво. При цьому апелянт посилається на ст.64-2 КПК України.
Заслухавши суддю доповідача, доводи особи, яка подала апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в межах поданої апеляції, колегія суддів керується наступним.

Згідно положень ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, окрім іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, ? володільцем тимчасово вилученого майна.

Як вірно вказує в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя, у відповідності до положень п.25 ч.1 ст.3 КПК України, володілець тимчасово вилученого майна не входить до кола учасників кримінального провадження, так даний зазначеною нормою перелік учасників, є виключним. Отже, володільцем тимчасово вилученого майна є фізичною особою, яка наділена правом самостійно або через представника захищати свої інтереси. Відносини представництва фізичних осіб визначаються цивільним законодавством.

У відповідності до правил ч.3 ст.237 ЦК України, представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Натомість, ч.1 ст.244 ЦК України визначено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватись за довіреністю. Конструкція даної норми носить диспозитивних характер.

В даному випадку зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на оскарження бездіяльності, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, звернувся адвокат ОСОБА_5 , який представляє інтереси володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 . Згідно матеріалів даного провадження, на підтвердження своїх повноважень до суду ОСОБА_5 надав копію Договору про надання правової допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер.

За таких обставин, враховуючи, що адвокат ОСОБА_5 подаючи скаргу до слідчого судді діяв як представник фізичної особи, на підтвердження чого надав копію Договору про надання правової допомоги від 01.08.2016, в якому він уповноважується надавати правову допомогу при розгляді кримінальних проваджень у тому числі і у якості представника (п.1.1 Договору), колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.09.2016 та направлення скарги новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 304, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.09.2016, якою скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого ГСУ СБУ, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна повернуто адвокату ОСОБА_5 , ? скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ГСУ СБУ, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, направити на новий розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3