АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

30 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судової справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 4 серпня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 4 серпня 2016 року в кримінальному провадженні №0003323, внесеному 7.05.2016 р. до ЄРДР, задоволено клопотання слідчого СВ Печерського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_9 , та продовжено строк застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 8 вересня 2016 року включно, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , несудимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Як визнав установленим в ухвалі слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого СВ Печерського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_9 , про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою в межах строку досудового розслідування, існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування вчасно, в зв`язку із чим у даному кримінальному провадженні потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, одночасно взяв до уваги необхідність дотримання положень ст. ст. 177, 178 КПК Україний практики Європейського Суду з прав людини, які потребують урахування тяжкості покарання, що може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні діянь, в яких він підозрюється, характер і обставини вчинення злочинів, так яким чином вони встановлені та сформульовані за змістом у повідомлені про підозру, наявність необхідності забезпечення суспільного інтересу з метою об`єктивності досудового розслідування, при цьому ж, враховуючи всі позитивні характеристики та дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може намагатися переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Мотивуючи свої доводи, захисник вказує, що слідчим суддею в судовому засіданні взагалі не досліджувались докази причетності ОСОБА_6 до інкримінованих злочинів, а розгляд клопотання слідчого полягав суто у перерахуванні законодавчих підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без їх аналізу та наявності безпосередньо щодо підозрюваного ОСОБА_6 . Крім того, як у клопотанні слідчого, так і в ухвалі слідчого судді, лише припускається можливість існування ризиків без чіткого їх обґрунтування та дослідження з урахуванням особливостей кримінального провадження та особи підозрюваного.

Отже вважає, що ухвала слідчого судді за своїм змістом не містить аналізу ризиків, які існують в даному кримінальному провадженню, з урахуванням особливостей конкретного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають положення законодавства України та практика Європейського суду з прав людини.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під №0003323 від 07.05.2016 року за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та невстановленими особами, із корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом скоєння умисного злочину середньої тяжкості, а саме незаконного позбавлення волі та викрадення людини та тяжкого злочину - вимагання, переслідуючи мету незаконного заволодіння майном ОСОБА_11 , приблизно в кінці квітня - на початку травня 2016 року, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі вступив у попередню злочинну змову із ОСОБА_6 та невстановленими слідством особами.

08.05.2016 р. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

10.05.2016 р. ОСОБА_6 повідомлено про зміну підозри та висунуто підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

11.05.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 06.07.2016 р. включно.

30.06.2016 р.ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва продовжено строк тримання ОСОБА_6 під вартою до 06.08.2016 року включно.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Між тим, строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0003323 від 07.05.2016 року продовжено постановою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_12 від 01.08.2016 року до чотирьох місяців, тобто до 08.09.2016 р.

03.08.2016 р. слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 4-х місяців.

04.08.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.09.2016 року включно.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому, був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики переховування підозрюваного від правосуддя, які вимірюються суворістю можливого покарання, можливість незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у кримінальному провадженні чи перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином не зменшились.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для подальшого обмеження свободи підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо підозри ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Також, слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена заступником прокурора м. Києва при винесенні процесуального рішення постанови про продовження строку досудового розслідування від 01.08.2016 р. та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Крім того, слідчий суддя врахував тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, наявність суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, та обставини справи у їх сукупності, на підставі чого вірно дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя місцевого суду постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_6 розмір застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, врахувавши як встановлені під час розгляду клопотання ризики так і те, що він підозрюється у вчиненні злочинів, вчинених із застосуванням насильства.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права підозрюваного ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Отже, доводи захисника, які зазначені в апеляційній скарзі щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні, які виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою, є недостатньо обґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

Також, посилання захисника щодо відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не грунтуються на матеріалах судового провадження.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обгрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 199, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 4 серпня 2016 року в кримінальному провадженні №0003323, внесеному 7.05.2016 р. до ЄРДР, якою задоволено клопотання слідчого СВ Печерського УП Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_9 , та продовжено строк застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 8 вересня 2016 року включно, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил ч. 4 ст. 424 КПК України є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 е ц ь