Справа № 369/6917/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1394/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 24.11.2016

ВИРОК
Іменем України

24 листопада 2016 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 та першого заступника прокурора області ОСОБА_10 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму: 28.03.2016 року вироком Києво-Святошинським районного суду Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, -

засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків покарання ОСОБА_7 призначено шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Києво - Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2016 року у виді 10 (десяти) днів позбавлення волі і остаточно призначено покарання у виді 2 років 6 місяців і 10 днів позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки 6 місяців.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційних справ колегія суддів ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку, 10 травня 2016 року, близько 20 годин 20 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні торгівельного залу гіпермаркету «Ашан-Кільцева», який розташований за адресою: вул. Велика Кільцева, 4, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво - Святошинського району, Київської області, маючи умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно взяла зі стелажів товарно-матеріальні цінності, належні TOB «Ашан Україна Гіпермаркет», а саме: навушники марки «Qili in-ears» в кількості 1 пари, вартістю 104 грн. 99 коп., стерео навушники марки «G.SOVND», вартістю 96 грн. 72 коп. та поклала їх собі в одяг.

Після чого, утримуючи при собі вказаний товар, ОСОБА_7 , пройшла через турнікет торгового залу гіпермаркету «Ашан Кільцева» не розрахувавшись за нього, при цьому виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак не змогла завершити злочин із причин, які не залежали від її волі, не змогла розпорядитися викраденим майном, оскільки була затримана працівником охорони TOB «Витязь Груп Україна», що надає послуги з охорони TOB «Ашан Україна Гіпермаркет», чим завдала TOB «Ашан Україна Гіпермаркет» матеріального збитку на загальну суму в розмірі 201 грн. 71 коп.

Не погодившись з вироком суду перший заступник прокурора області ОСОБА_10 та прокурор Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 подали апеляційні скарги в яких просять вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, через м`якість, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 71,72 КК України, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Києво - Святошинського районного суду Київської області від 28.03.2016 у виді 84 годин громадських робіт, остаточне покарання за сукупністю вироків призначити у виді 2 років 6 місяців 10 днів позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

Свої апеляційні скарги обґрунтовують тим, що на їх думку вирок є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість, при цьому не оспорюють доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Зазначають, що всупереч вимогам ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, має бути більшим від покарання призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, однак суд призначивши обвинуваченій основне покарання із звільненням від відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України покращив правове становище ОСОБА_7 в порівнянні з покаранням у виді громадських робіт, яке належало відбувати реально. Також судом, при призначенні покарання враховано як підставу, що дає можливість призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України те, що від вчиненого злочину матеріальна шкода не наступила, однак такий висновок є помилковим, оскільки обвинувачена вчинила всі дії, які необхідні для доведення злочину до кінця, але не довела задумане до кінця з причин, які не залежали від її волі.

Прокурори в апеляціях також зазначають, що судом не враховано ухилення обвинуваченою від відбування призначеного покарання за попереднім вироком та те, що вона не бажаючи виправитись та вести законослухняний спосіб життя. знову вчинила умисний злочин. Вважають, що суд безпідставно звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання, не обґрунтувавши своє рішення про застосування ст. 75 КК України, не зазначив, які саме обставини справи та дані про особу є підставами для застосування названого закону, вказавши лише що ОСОБА_7 може виправитися без реального відбування покарання в умовах належного контролю за її поведінкою та виконання покладених на неї судом обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора яка підтримала подані апеляційні скарги та просила їх задовольнити, пояснення обвинуваченої та її захисника з запереченнями проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши наведені в них доводи, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченій, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до вимог ст. 404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Порушень вимог кримінально - процесуального закону, які б ставили під сумнів доведеність вини обвинуваченої, не встановлено.
Що ж стосується призначеного обвинуваченій ОСОБА_7 покарання та обставин, які враховуються при його призначенні то, колегія суддів, приймаючи до уваги вимоги ст. 404 КПК України, приходить до наступних висновків

Доводи прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність і зокрема ст. 75 КК України заслуговують на увагу, оскільки призначивши покарання за сукупністю вироків суд фактично застосував звільнення від покарання з випробуванням і щодо невідбутої частини покарання, у виді громадських робіт, за попереднім вироком, хоча дане покарання належить відбувати реально.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В зв`язку з допущеними судом порушеннями вирок в частині призначеного покарання, в тому числі і в зв`язку з призначенням за замах на вчинення злочину занадто суворого покарання, підлягає скасуванню з призначенням покарання з врахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, обставин справи, наслідків вчинених дій та особи обвинуваченої. Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно з положеннями ст. 69 КК України суд за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межи, встановленої у санкції відповідної статті Кримінального кодексу або перейти до іншого, більш мякого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд приймає до уваги, що за місцем проживання вона характеризується позитивно, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, вчиненими діями матеріальна шкода не заподіяна.

Колегія суддів приймає до уваги також конкретні обставини вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, а саме замаху на викрадення майна на незначну суму, скоєння якого в певній мірі було обумовлено і сімейними обставинами, що склалися в родині, молодий вік обвинуваченої, виховання в неповній сім`ї, відсутність в останньої необхідного життєвого досвіду. З врахуванням наведеного, а також приймаючи до уваги її щире каяття в скоєному, вчинення замаху на злочин внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин ( втрату роботи та проблеми з працевлаштуванням її та матері), які суд визнає такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину суд, відповідно до вимог ст. 69 КК України, з врахуванням виключних обставин та особи обвинуваченої вважає можливим при призначенні ОСОБА_7 покарання перейти до іншого, не передбаченого санкцією статті 185,ч.2 КК України, більш м`якого покарання, а саме громадських робіт. Даний вид покарання на думку колегії судді в повній мірі відповідає скоєному і буде не тільки карою за скоєне, але й сприятиме виправленню обвинуваченої, а також запобіганню вчинення нею нових злочинів.

Доводи прокурора про необхідність призначення обвинуваченій за замах на крадіжку в сумі трохи більше 200 грн. покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін на думку колегії суддів є неспіврозмірним скоєному, занадто суворим і не сприятиме досягненню мети покарання.

За змістом ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок, у разі не правильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з постановленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 420 КПК України , колегія суддів, -

З А С У Д И Л А :

Апеляційні скарги прокурора Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 та першого заступника прокурора області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Києво - Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2016 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України в частині призначеного покарання - скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та, з застосуванням ст. 69 КК України, призначити їй покарання у виді громадських робіт терміном 150 ( сто п`ятдесят) годин.

На підставі ст. ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4