АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3162/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 01 вересня 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Дарницького управління поліції ГУ НП в місті Києві ОСОБА_9 , погодженого із прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони цілодобово залишати строком на два місяці, тобто до 30 жовтня 2016 року включно, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відносно
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Харкові, громадянина України, одруженого, який працює приватним підприємцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту мотивовано тим, що слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 301 КК України, та про наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків. Разом з тим, слідчий суддя визнав необґрунтованими доводи прокурора, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання зазначеним ризикам. Також слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного, а тому вирішив застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого, визнавши одночасно затримання ОСОБА_8 незаконним. Зокрема, апелянт стверджує, що ОСОБА_8 не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, має міцні соціальні зв`язки та працює приватним підприємцем. Також захисник зазначає, що підозрюваний не зможе знищити вилучені в ході обшуку речові докази та жодним чином не зможе вплинути на свідків, оскільки вони вже допитані. Крім того, автор апеляції звертає увагу, що в оскаржуваній ухвалі неправильно зазначено номер будинку, в якому проживає ОСОБА_8 , а саме замість 41/2 вказано 412. Також захисник запевняє, що затримання ОСОБА_8 було незаконним.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Дарницького управління поліції ГУ НП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 29 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.

30 серпня 2016 року о 09 год. 40 хв. ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Того ж числа ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.

31 серпня 2016 року старший слідчий Дарницького управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у провадженні, вчинити аналогічне кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

01 вересня 2016 року ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва в задоволенні клопотання старшого слідчого було відмовлено, а щодоОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч ствердженням захисника, встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є докази, наведені у клопотанні старшого слідчого з доданими до нього матеріалами. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що, всупереч доводів апелянта, висновок слідчого судді про існування ризиків переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду,незаконного впливу підозрюваного на свідків є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, однак для запобігання цим ризикам, як правильно визначив слідчий суддя, може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, оскільки старшим слідчим в клопотанні та прокурором не доведена недостатність застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

В сукупності із обставинами кримінального провадження та ризиками, приведеними у клопотанні старшого слідчого, для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Що стосується доводів захисника, що в оскаржуваній ухвалі неправильно зазначено номер будинку, в якому підозрюваному необхідно цілодобово знаходитися, а саме замість АДРЕСА_2 , вказано АДРЕСА_3 , то це не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Зокрема, за змістом ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущенні в судовому рішенні описки або очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Виходячи з того, що резолютивній частині ухвали слідчого судді при визначенні місця перебування під домашнім арештом ОСОБА_8 вказана правильна адреса його місця проживання, а саме АДРЕСА_1 , і лише потім при покладенні на нього обов`язків номер будинку на вказаному проспекті зазначено 412, то колегія суддів вважає, що це є опискою, яка може бути виправлена слідчим суддею в порядку ст. 379 КПК України.

Це ж саме стосується і описки в резолютивній частині ухвали стосовно строку її дії у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зокрема, строк дії оскаржуваної ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту визначено слідчим суддею два місяці, що не суперечить ч. 6 ст. 181 КПК України, але при посиланні в резолютивній частині ухвали на конкретну дату такого строку слідчий суддя помилково вказав одинадцятий місяць замість десятого місяця, виходячи з дати винесення оскаржуваної ухвали.

Отже, приведені описки не впливають на правильність ухвали слідчого судді.

За таких обставин, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 01 вересня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого Дарницького управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , погодженого із прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони цілодобово залишати строком на два місяці, тобто до 30 жовтня 2016 року включно, місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 , відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4