Провадження № 1-кп/200/287/16
Справа № 200/5051/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську угоду про примирення та кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0001013, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
26 лютого 2016 року приблизно о 16 годині 43 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні магазину «Велмарт», розташованого у приміщенні ТЦ «Дафі» по бульвару Зоряному, в м.Дніпропетровську, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав чуже майно, яке належить ТОВ «Фудмережа», а саме:
-балик «Касло» код 004, вагою 0,530 г, вартістю 206, 44 грн. за 1 кг, а всього на загальну суму 109 грн. 41 коп.;
-ікру лососеву «Шаланда» масою 120 г, код 147, вартістю 210 грн. 03 коп., а всього на загальну суму 210 грн. 03 коп., спричинивши ТОВ «Фудмережа» матеріальну шкоду на вказану суму.
Після чого, з викраденим майном ОСОБА_5 намагався залишити місце злочину, проте виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг його закінчити і розпорядитися викраденим майном з причин, незалежних від його волі, оскільки був затриманий за межами касової зони магазину співробітниками охорони.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
29 березня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення, так як обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, відшкодував завдану шкоду, вибачився перед представником потерпілого ОСОБА_4 .

В угоді сторони погодилися на призначення покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в розмірі 850 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України визнав повністю та вказав, що він дійсно скоїв зазначений злочин при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті.

В скоєному щиросердечно покаявся.

Йому цілком зрозумілі права, передбачені ч.4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України.

Крім того, він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом.

Угоду про примирення з представником потерпілого він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та представником потерпілого ОСОБА_4 угоду про примирення.

Представник потерпілого ОСОБА_4 підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в обвинувальному акті, та просив суд затвердили укладену угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_5 .

Йому зрозуміло, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст.394, 424 КПК України та позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Угоду про примирення з обвинуваченим він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти затвердження укладеної між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоди про примирення.

Вислухавши обвинуваченого, представника потерпілого й прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню, з наступних підстав.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), його дії кваліфікуються за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Судом не встановлено обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Обвинувачений ОСОБА_5 провину в скоєнні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини його скоєння, викладені в обвинувальному акті. Дані обставини об`єктивно підтверджуються його показами та матеріалами кримінального провадження.

З таких підстав, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_5 , оскільки докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, його відношення до скоєного.

Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

Таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попереджання вчиненню нових злочинів.

Керуючись ст. ст.314, 368, 370- 371, 474, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити укладену 29 березня 2016 року угоду про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у видіштрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 , у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати при проведенні експертизи №1231-16 від 15 березня 2016 року у сумі 123 гривні (а.с.16).

Речові докази балик «Касло», ікра лососева «Шаланда» вважати повернутими власнику ТОВ «Фудмережа» ( а.с.46).
На вирок суду, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення представник потерпілого має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1