21.06.2016 Справа № 756/6118/16-к
Унікальний № 756/6118/16-к
Порядковий № 1-кп/756/503/16
В И Р О К
іменем України

21 червня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у силу ст. 89 КК України,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
03.05.2016 року, о 06 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у сховище, перебуваючи неподалік від ДП «Санаторій-профілакторій «Славутич» концерну «АЛКОН» НАН України», що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Юнкерова, 38, з метою власного збагачення, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, потрапив на територію вищевказаного державного підприємства, шляхом зламу замків. Після чого ОСОБА_4 проник до сховища, де знаходилося майно ДП «Санаторій-профілакторій «Славутич» концерну «АЛКОН» НАН України», а саме: блок приводу з електродвигуном 2,2 Квт-1500 об/хв. 380 В, вартістю 2 110 гривень, кабель-переноску, вартістю 1 261 гривня 45 копійок. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення злочину ОСОБА_4 потерпілому ДП «Санаторій-профілакторій «Славутич» концерну «АЛКОН» НАН України» завдано матеріальну шкоду на загальну суму 3 371 гривня 45 копійок.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину згідно пред`явленого обвинувачення визнав у повному обсязі. Повідомив, що протягом декількох місяців працював на будівельних роботах неофіційно у вказаному санаторії за домовленістю із головним лікарем. Незважаючи на виконану роботу, розрахунок він не отримав. ОСОБА_4 декілька разів звертався до головного лікаря з проханням розрахуватись, а тому у середині квітня 2016 року його вигнали з роботи, при цьому гроші не сплатили. Перебуваючи у стані відчаю він не маючи грошей на повернення до дому, 03.05.2016 року вранці зламав замки, потрапив до сховище, де викрав майно санаторія, а саме блок приводу та кабель переноску. У вчиненому кається, просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
Суд вважає, що дії ОСОБА_4 повинні бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднане з проникненням у сховище.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке законом віднесено до тяжких правопорушень, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання, якою є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім цього, при обранні ОСОБА_4 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, той факт, що він на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є особою раніше не судимою, у силу ст. 89 КК України. Інформацією про наявність в обвинуваченого дітей та його офіційне працевлаштування суд не володіє.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливе без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим призначає покарання у виді позбавлення волі.
При цьому, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до своїх протиправних діянь та їх наслідків, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання, та вважає за доцільне застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 377 КПК України, суд звільняє обвинуваченого з під-варти у залі суду.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку - 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки : повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Звільнити ОСОБА_4 з під варти у залі суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1