В И Р О К

Іменем України

справа № 610/1026/16-к

провадження 1-кп/610/80/2016

м. Балаклія 16.03.2016 року
Балаклійський районний суд Харківської області -
головуючий: ОСОБА_1 ,

за участі:
обвинуваченого: ОСОБА_2 ,

потерпілого: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001865 про обвинувачення:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 ; громадянина України; з базовою загальною середньою освітою; офіційно не працевлаштованого; розлученого; раніше судимого:
24.04.2001р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 117, ч. 2 ст. 118 КК України (1960р.) до 8р. позбавлення волі. За постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 08.05.2007р. від відбування покарання звільнений 16.05.2007р. умовно-достроково на невідбуту його частину 1р. 10міс.,
14.12.2009р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 240 годин громадських робіт, покарання відбув 14.04.2010р.,
03.08.2011р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 187 КК України до 4р. позбавлення волі. Звільнений після відбування покарання 05.11.2014р.,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
в с т а н о в и в:

30 листопада 2015 року приблизно о 20.00 годині в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , на ґрунті неприязні, умисно наніс ОСОБА_3 порядку 6-ти ударів кулаками в область голови, 3-4-х ударів кулаками в область ребер з лівої сторони, заподіявши: закриту травму грудної клітини у вигляді переломів 8 та 9 ребер зліва по середній підпаховій лінії, тобто середньої тяжкості тілесне ушкодження, по одному синцю в правій і лівій околоочних ділянках, синець в лівій скуловій ділянці, синець на підборідді зліва, синець на шиї, 2 синці на грудній клітці, тобто легкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе визнав повністю і підтвердив факт вчинення злочину при обставинах, викладених у даному вироку.

Під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 пояснив, що після вживання алкогольних напоїв, після образи потерпілим побив його. Не спростовує своєї вини у заподіянні йому усіх наявних тілесних ушкоджень. Однак не погоджувався з показаннями потерпілого про нанесення йому порядку 40 ударів.

Саме незгода потерпілого з обвинуваченням в частині кількості нанасених йому обвинуваченим ударів і унеможливила розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину за наведених в обвинуваченні обставин повністю підтверджується достатньою сукупністю та взаємозв`язком належних і допустимих доказів, безпосередньо досліджених судом.

Потерпілий ОСОБА_3 в суді обвинувачення підтримав і пояснив, що 30.11.2015р. у вечірній час з раніше незнайомими ОСОБА_2 і ОСОБА_6 пішов у гості до їхніх приятелів, раніше йому також не знайомих. Після вживання алкоголю обвинувачений почав його бити, наніс більше 40 ударів. Господар ОСОБА_7 його не бив, а хватав за шию і душив. Обвинувачений продовжував його бити і за двором, коли той намагався втекти. Лікувався вдома, через декілька днів звернувся до лікарні, заявив до міліції. Був оглянутий судово-медичним експертом, якому пред`явив усі наявні тілесні ушкодження.

Того дня і сам знаходився у стані алкогольного сп`яніння, однак обвинуваченого не ображав.

За висновком судово-медичної експертизи від 14.12.2015р. у потерпілого ОСОБА_3 були встановлені: закрита травма грудної клітини у вигляді переломів 8 та 9 ребер зліва по середній підпаховій лінії, тобто середньої тяжкості тілесне ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я, по одному синцю в правій і лівій околоочних ділянках, синець в лівій скуловій ділянці, синець на підборідді зліва, синець на шиї, 2 синці на грудній клітці, тобто легкі тілесні ушкодження.

В ході слідчого експерименту 23.12.2015р. потерпілий ОСОБА_3 показав механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень обвинуваченим. Була виготовлена фототаблиця.

На підставі даних слідчого експерименту була проведена додаткова судово-медична експертиза, за висновком якої від 12.01.2016р. встановлені у потерпілого ОСОБА_3 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах та в строк, що вказані про протоколі слідчого експерименту за його участі.

В суді свідок ОСОБА_8 , мати потерпілого, пояснила, що 30.11.2015р. син повернувся додому приблизно о 21.00 годині весь в крові, обличчя розпухло і було суцільною гематомою. Почала сама його лікувати, прикладала холод, робила уколи. Син розповів, що обвинувачений побив, а ОСОБА_7 душив його. Скаржився на біль в грудній клітині в області ребер.

В суді свідок ОСОБА_6 пояснила, що з обвинуваченим є співмешканцями. 30.11.2015р. на вулиці зустріли раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_3 . Разом пішли в гості до ОСОБА_7 , де вживали алкоголь. Потерпілий образив обвинуваченого і той почав його бити кулаками. Механізм вказала на слідчому експерименті, наніс порядку 8 ударів. Побиття зупинив ОСОБА_7 . За потерпілим ніхто не гнався. Обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння.

В ході слідчого експерименту 01.02.2016р. свідок ОСОБА_6 показала механізм побиття потерпілого ОСОБА_3 обвинуваченим ОСОБА_2 . Була виготовлена фототаблиця.

На підставі даних слідчого експерименту була проведена додаткова судово-медична експертиза, за висновком якої від 06.02.2016р. встановлені у потерпілого ОСОБА_3 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах та в строк, що вказані про протоколі слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_6 .

З обвинуваченим ОСОБА_2 також було проведено слідчий експеримент 16.02.2016р., в ході якого він показав механізм побиття потерпілого ОСОБА_3 . Була виготовлена фототаблиця.

На підставі даних слідчого експерименту була проведена додаткова судово-медична експертиза, за висновком якої від 16.02.2016р. встановлені у потерпілого ОСОБА_3 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах та в строк, що вказані про протоколі слідчого експерименту за участі ОСОБА_2 .

Інших свідків обвинувачення сторона обвинувачення не заявляла.

Судом не встановлено підстав піддати сумніву висновки експертиз, сторонами вони не спростовувалися.

Доводи потерпілого про нанесення йому обвинуваченим при побитті не менше 40 ударів не знайшли свого підтвердження при допиті обвинуваченого, очевидців, не підтверджені об`єктивними судово-медичними даними. А встановлених судово-медичною експертизою тілесних ушкоджень, у т.ч. за їхньою кількістю, характером, локалізацією та ступенем тяжкості потерпілий не оскаржує, що і є визначальним для правильності кваліфікації дій обвинуваченого.

Не встановлено отримання потерпілим тілесних ушкоджень за інших обставин, ніж вказані в обвинуваченні, оговору обвинуваченого потерпілим і свідками, самооговору.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за:
ч. 1 ст. 122 КК України, як

умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.
ОСОБА_2 раніше 3-чі судимий, за зґвалтування неповнолітньої, вчинене групою осіб; задоволення статевої пристрасті неприродним способом щодо неповнолітньої, вчинене групою осіб; грабіж та розбій, крайній раз звільнений після відбування покарання 05.11.2014р.; офіційно не працевлаштований; за місцем проживання характеризується формально позитивно; не перебуває на обліках у психіатра і КВІ, з 2009р. перебуває на обліку у нарколога; розлучений; проживає разом з матір`ю-пенсіонером 1938р.н., яка хворіє; інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано.

В суді винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючою покарання обставиною.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає: вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Визначаючи ОСОБА_2 вид та міру покарання суд також виходить з того, що: вчинений злочин є середньої тяжкості, також суд враховує позицію потерпілого, який не пробачив і погодився з прокурором щодо можливості призначення покарання з реальним його відбуванням, не сприяв потерпілому у його лікуванні, має не зняті та не погашені судимості за тяжкі злочини, внаслідок чого має значний кримінальний досвід, цей злочин вчинив на ґрунті пияцтва вже через рік після реального відбування покарання у вигляді позбавлення волі, що свідчить про його виняткові зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте не бажання безповоротно відмовитися від злочинного способу життя і стати на шлях виправлення і перевиховання, і необхідність утримання його в умовах ізоляції від суспільства, однак з огляду на сприяння кримінальному провадженню, поведінку в суді, наявність хворої матері, покарання можливо призначити у виді обмеження волі і у мінімальному розмірі санкції, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.

Застосування більш суворих видів і розмірів покарання суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст.ст. 69, 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, -

з а с у д и в:

1. ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
2.Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту приведення даного вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області, через Балаклійський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення. Обвинувачений має право подати клопотання про помилування, ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Головуючий ОСОБА_1