Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт шляхом заборони відчуження майна на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .
У клопотанні зазначено, що 29.10.2016 року до Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві надійшла заява від громадянина ОСОБА_5 про те, що 28.10.2016 року невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа квартирою АДРЕСА_1 .
Відповідно до Акту прийому-передачі квартири АДРЕСА_1 до Договору № 209/І-Е від 29.11.2006 року про участь у Фонді фінансування будівництва, квартиру АДРЕСА_1 передано ОСОБА_5 .
Враховуючи клопотання слідчого про розгляд справи без повідомлення власника майна та на підставі положень ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі власника майна.
Вислухавши доводи слідчого, якими вона обґрунтовує клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 4, 11 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна накладається на майно третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Квартира АДРЕСА_1 передана ОСОБА_5 , що підтверджується Актом прийому-передачі квартири АДРЕСА_1 до Договору № 209/І-Е від 29.11.2006 року про участь у Фонді фінансування будівництва від 11.09.2015 року.
За даними протоколу допиту потерпілого від 02.11.2016 року право власності у встановленому законом порядку ОСОБА_5 не набував та відповідно відчуження квартири не здійснював.
Беручи до уваги викладене, з метою запобігання в подальшому незаконного відчуження вказаної квартири, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на об`єкт нерухомого майна.
Керуючись ст.ст. 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя