Єдиний унікальний номер 235/2748/15-к Номер провадження 11-кп/775/627/2016

ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області кримінальне провадження № 0001952 за апеляційною скаргою заступника прокурора Донецької області на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.03.2016 року, яким -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджену м. Красноармійська Донецької області, громадянку України, з середньою освітою, неодружену, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною за ст. 166 КК України та призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі, згідно ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку, ОСОБА_6 , будучи матір`ю народженої нею доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , злісно не виконувала обов`язки по догляду за дитиною ,чим порушила вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства », що спричинило тяжкі наслідки. Проживаючи у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , разом з малолітньою дитиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , новонародженою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянським чоловіком ОСОБА_9 , ОСОБА_6 не забезпечила належного виконання своїх батьківських обов`язків щодо нагляду за новонародженою.

27 серпня 2014 р. вдень, точного часу досудовим розслідуванням та судом не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом з малолітніми дітьми, допустила злочинну недбалість у ставленні до виконання своїх материнських обов`язків по вигодовуванню новонародженої дитини,внаслідок чого допустила потрапляння до їжі ОСОБА_7 , через недотримання санітарно - гігієнічних умов по догляду за новонародженою дитиною , етилового алкоголю , у невстановленій слідством кількості , але не менше 1,1 г/л.

27 серпня 2014 року об 17 год. 30 хв. внаслідок отримання вдома з їжею етилового алкоголю ОСОБА_7 померла у дитячому відділенні Красноармійського ЦРЛ.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 312 від 10.11.2014 р. причиною смерті ОСОБА_7 стало гостре отруєння етиловим алкоголем, що підтвердилось виявленням в її крові та шлунку спирту етилового в кількості 1,1 г/л та 0,31 г/л відповідно, тобто через злочинну недбалість ОСОБА_6 настали тяжкі наслідки у вигляді смерті її дитини.

В апеляційній скарзі заступник прокурора області ОСОБА_10 , не оспорюючи фактичних обставин провадження та кваліфікації злочину, просить вирок у частині призначеного покарання скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та не відповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості, та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки та покласти обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вказує, що, відповідно до ч.3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та інвалідів першої та другої групи. А з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 має на утриманні двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Ця обставина виключає можливість застосування до обвинуваченої покарання у виді обмеження волі. Але при ухваленні вироку судом не враховано зазначені обставини, внаслідок чого ОСОБА_6 призначено покарання, яке не відповідає вимогам закону. Таким чином, судом неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, а саме застосовано закон, який не підлягає застосуванню, що призвело до невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відноситься до злочину середньої тяжкості, ставлення самої обвинуваченої до скоєного, а саме не визнання своєї провини, вважає, що останній повинно бути призначено покарання за ст. 166 КК України у виді позбавлення волі, при цьому обвинувачену можливо звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

В судовому засіданні апеляційного суду:

- прокурор підтримав доводи апеляційної скарги;

- обвинувачена не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Вислухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, перевіривши матеріали справи та наведені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню за таких підстав.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, зазначеного у вироку, за викладених у вироку обставин ґрунтується на зібраних у встановленому порядку та перевірених судом доказах.

Фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ніким не оскаржена, тому, в порядку ст. 404 КПК України, в цій частині висновки суду в апеляційному порядку не перевіряються.

Обговорюючи доводи апеляції прокурора, колегія суддів вважає їх слушними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та інвалідів першої та другої групи.

З вироку вбачається, що ОСОБА_6 має на утриманні двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, до ОСОБА_6 не може бути застосовано покарання в виді обмеження волі, на що не звернув увагу суд першої інстанції, застосувавши закон про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню.

В зв`язку з цим вирок суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом свого вироку в цій частині.

Обговорюючи вид та розмір покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, обставини скоєного злочину, дані про особу обвинуваченої - позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, відсутність обставини, які б пом`якшували чи обтяжували покарання, і вважає за необхідне призначити їй покарання в виді позбавлення волі.

Крім того, враховуючи вимоги апеляції прокурора, а вирок, відповідно до положень ст. 404 КПК України, перевіряється в межах цих вимог, колегія суддів вважає можливим звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_13 підставі ст. 75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_14 задовольнити.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2016 року в частині призначеного покарання скасувати та постановити в цій частині свій вирок.

Вважати ОСОБА_6 засудженою за ст. 166 КК України та призначити їй за цією нормою закону покарання в виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання випробуванням, якщо вона на протязі іспитового строку протягом двох років не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду вступає в законну силу негайно. Вирок може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня його проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: