печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого слідчої групи, заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 11.07.2016 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000915,-

В С Т А Н О В И В :

15.07.2016 адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаною скаргою в порядку ст.303 КПК України. В обґрунтування скарги посилається на те, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000915 від 18.05.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191КК України. Зокрема, адвокат ОСОБА_4 посилається на те, що ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 15.02.2016 накладено арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_5 08.07.2016 він, як представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна звернувся до Генеральної прокуратури України з клопотанням про надання йому на ознайомлення матеріалів кримінального провадження в частині, що стосується арешту майна. На підтвердження своїх повноважень адвокат надав копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордеру на надання правової допомоги та договору про надання правової допомоги №1504/2 від 15.04.2016. Однак, 11.07.2016 старшим слідчим слідчої групи, заступником начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання і зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують статус представника ОСОБА_5 . Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Особа, яка подала скаргу адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Кримінальним-процесуальним кодексом України суд не наділений правом вживати заходи примусу у вигляді приводу для забезпечення участі заявника в судовому засіданні.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, слідчим суддею визнано можливим розгляд скарги у відсутність особи, яка подала скаргу, ОСОБА_4 .

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 заперечив проти задоволення скарги, посилаючись на те, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений законом строк.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000915 від 18.05.2015 за підозрою колишнього Голови Національного банку України ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду Києва від 15.02.2016 накладено арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_5 .

08.07.2016 адвокат ОСОБА_4 , як представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_5 звернувся до Генеральної прокуратури України з клопотанням про надання йому на ознайомлення матеріалів кримінального провадження в частині, що стосується арешту майна, яке належить на праві власності ОСОБА_5 , зокрема, але невиключно з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_5 з усіма додатками, документами, що стали підставою для звернення з клопотанням про арешт майна та документами щодо виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 15.02.2016 №757/6424/16-к.

Постановою старшого слідчого слідчої групи, заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 11.07.2016 у кримінальному провадженні №0000915 відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують його статус як представника ОСОБА_5 .

Крім того, вказаною постановою встановлено, що зазначені у клопотанні ОСОБА_4 відомості про направлення листом №0707/3 від 07.07.2016 документів, що підтверджують його статус як представника ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження та такі документи станом на день розгляду цього клопотання в управлінні з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління відсутні та до клопотання не долучені.

Відповідно до ч.1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 64-2 КПК України представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником;

За правилами п.1 ч.5 ст. 64-2 КПК України повноваження представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, на участь у кримінальному провадженні підтверджуються документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:

1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;

2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Разом з тим, як встановлено судом, на момент розгляду вказаного клопотання адвоката ОСОБА_4 від 08.07.2016 були відсутні документи, що підтверджують повноваження ОСОБА_4 як представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_5 .

Посилання адвоката ОСОБА_4 на направлення 07.07.2016 вказаних документів на адресу Генеральної прокуратури України не приймаються судом до уваги, оскільки вказане не може свідчити про наявність цих документів на момент розгляду вказаного клопотання, а саме - 11.07.2016.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Положеннями ст.303 КПК України не передбачено оскарження рішення слідчого про відмову у наданні матеріалів на ознайомлення.

Оскільки клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про надання можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, в частині, що стосується арешту майна вирішено постановою слідчого про відмову в його задоволенні у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують повноваження ОСОБА_4 як представника третьої особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт майна, і в межах строку, встановленого ст.220 КПК України, підстави стверджувати про вчинення слідчим бездіяльності відсутні, а відтак і відсутні підстави для скасування означеної постанови та зобов`язання слідчого надати можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження №0005804, в частині, що стосується арешту майна.

На підставі викладеного, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.220, 303, 305, 306, 307,309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого слідчої групи, заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 11.07.2016 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000915- відмовити.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1