Справа № 598/471/16-к
провадження № 1-кп/598/53/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" березня 2016 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження № 598/471/16-к по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вербка Монастириського району Тернопільської області, гр. України, з середньо-спеціальною освітою, одруженої, непрацюючої проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ч.1 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

встановив:

Обвинувачена ОСОБА_4 під час проведення чергових виборів депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, які відбувалися 25 жовтня 2015 року, перебувала на посаді голови дільничної виборчої комісії №610330 одномандатного виборчого округу №164 с. Чорний Ліс Збаразького району Тернопільської області, в період з 12 жовтня 2015 року до 7 листопада 2015 року.

В другій декаді листопада 2015 року у обвинуваченої ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману підроблення офіційного документа та його використання.

Реалізуючи вказаний злочинний намір, обвинувачена ОСОБА_4 в другій декаді листопада 2015 року, в порушення вимог п.23 "Порядку оплати праці членів територіальних і виборчих комісій з місцевих виборів, нарахування та виплати одноразової грошової винагороди", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №687 від 08.09.2015 року, діючи в особистих інтересах з корисливих спонукань, з метою заволодіння шляхом обману бюджетними коштами, що виділялись з державного бюджету на виплату одноразової грошової винагороди членам ДВК, усвідомлюючи протиправні характер та наслідки своїх дій, в приміщенні Збаразької районної виборчої комісії, що знаходиться по вулиці Незалежності, 8 м. Збараж, склала завідомо неправдивий офіційний документ - постанову ДВК №610330 №12 за листопад 2015 року "Про виплату одноразової грошової винагороди членам ДВК".

У вказану постанову ОСОБА_4 внесла неправдиві відомості про те, що комісією нібито прийняте рішення про необхідність преміювання її, як голови та секретаря ДВК, хоча насправді таке рішення комісією не приймалося, засідання з цього приводу не проводилось. Складену завідомо неправдиву постанову ДВК №12 за листопад 2015 року, ОСОБА_4 підписала особисто та завірила печаткою виборчої дільниці №610330, надавши їй статусу офіційного документу.

Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 подала вказану підроблену постанову ДВК №12 за листопад 2015 року до районної виборчої комісії для її затвердження та отримання відповідних коштів одноразової грошової винагороди членам дільничної виборчої комісії.

Далі, в другій декаді листопада 2015 року голова дільничної виборчої комісії №610330 ОСОБА_4 в бухгалтерії окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу №164 отримала кошти в сумі 1447,92 гривень, виділені з державного бюджету України на виплату одноразової грошової винагороди голові та секретарю дільничної виборчої комісії №610330.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винна у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману, ч.1 ст.358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається установою і надає права, з метою використання його підроблювачем та ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину в інкримінованих їй злочинах і пояснила, що під час проведення чергових виборів депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, які відбулися 25 жовтня 2015 року, перебувала на посаді голови дільничної виборчої комісії №610330 одномандатного виборчого округу №164 с .Чорний Ліс Збаразького району Тернопільської області, в період з 12 жовтня 2015 року до 7 листопада 2015 року. Після закінчення повноважень, у 8 листопада 2015 року в приміщенні Збаразької районної виборчої комісії, що по вулиці Незалежності, 8 м. Збараж, склала завідомо неправдивий офіційний документ - постанову ДВК №610330 №12 за листопад 2015 року "Про виплату одноразової грошової винагороди членам ДВК", до якої внесла відомості про те, що комісією нібито прийняте рішення про необхідність преміювання її, як голови ДВК та секретаря ДВК ОСОБА_5 , хоча насправді таке рішення комісією не приймалося і засідання з цього приводу не проводилось. Далі, на підставі вказаної постанови ДВК №610330 №12 вона і ОСОБА_5 отримали грошові кошти в сумі 1447,92 гривень, які на даний час державі відшкодовані.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється та просить суворо її не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги те, що прокурор і обвинувачена не оспорюють фактичні обставини провадження, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, розуміючи положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, конкретні обставини справи, дані щодо особи винної, яка щиро розкаюється у вчиненому, вперше притягується до відповідальності, повністю відшкодувала завдані збитки, її характеризуючи дані, та вважає за необхідне призначити їй покарання у виді штрафу, передбаченими санкціями статей за інкриміновані їй злочини.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 369-371, 373-374 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України і призначити їй покарання:

за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 680 грн.;

за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 510 грн.;

за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 510 грн..

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 680 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення почеркознавчих експертиз №1.1-6/16 від 13.01.2016 року в сумі 384 грн. та №1.1-45/16 від 05.02.2016 року в сумі 460,80 грн.

Речові докази по справі - постанову ДВК №610330 №12 за листопад 2015 року «Про виплату одноразової грошової винагороди членам ДВК» та відомість на виплату одноразової грошової винагороди членам дільничної виборчої комісії №610330 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1