Справа № 204/1871/16-к
Провадження № 1-кп/204/222/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000813, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, українки, освіта середня, неодруженої, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, реєстрації не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 , суд

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 05.03.2016 року, приблизно об 11.30 годині, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Транспортна книга», яка розташована напроти будинку № 17 по вул. Робочій м. Дніпропетровська, побачила раніше незнайомого ОСОБА_6 , майно якого визначила об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає і вони залишаться таємними для оточуючих, знаходячись у вказаному місці та час, таємно, шляхом вільного доступу викрала з правої зовнішньої кишені куртки ОСОБА_6 майно, а саме чоловічий гаманець коричневого кольору, який не має для потерпілого матеріальної цінності, в середині якого знаходилися кошти у розмірі 300 гривень, номіналом 100 гривень серії СА8028289, 200 гривень серії ЄВ4735328, проте не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена на місці скоєння кримінального правопорушення іншою особою.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснила замах на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 , спричинивши останньому матеріальну шкоду у розмірі 300 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала в повному обсязі та пояснила суду, що 05.03.2016 року, приблизно об 11.30 годині, вона знаходилась на зупинці громадського транспорту «Транспортна книга». На зупинці побачила потерпілого та вирішила вкрасти його майно. Непомітно для всіх вона з карману куртки потерпілого дістала його гаманець, однак після того, як вона дістала гаманець, це побачив, якийсь чоловік і зупинив її.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, постановив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані та перевірені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд знаходить, що вина ОСОБА_3 у вчиненні нею інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії середньої тяжкості кримінальних правопорушень, дані про особу винуватої, яка раніше не судима на обліках у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується опосередковано.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, повне визнання своєї вини.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченої, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих обставин, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням в порядку, передбаченому ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.3,4 ч. 1 ст.76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона в період 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, буде виконувати покладені на неї обов`язки.

На підставі п.3,4 ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_3 наступні обов`язки:

повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи;

періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя ОСОБА_1