АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/7625/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1302/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_10 по кримінальному провадженню №0002517 від 16.05.2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Застосовано відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління ДПС України в Харківській області (№27) строком на 60 днів, до 08 жовтня 2016 року.

Визначено суму застави в розмірі 200(двохсот) мінімальних заробітних плат в сумі 275 600(двісті сімдесят п*ять тисяч шістсот) гривень.

Як зазначено зазначено в ухвалі, 11.08.2016 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27) Управління ДПтС України в Харківській області строком на 60 днів, з визначенням розміру застави, який перевищує 80 розмірів заробітної плати, у розмірі 2000 000грн., який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов*язків, передбачених КПК України.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0002517 від 16.05.2015 р.

10.08.2016 року о 20 год. 20 хв. ОСОБА_11 затриманий співробітниками слідчого відділу УСБУ в Харківській області за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в порядку ст.. 208 КПК України.

11.08.2016 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_11 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий в своєму клопотанні.

Разом з цим, слідчий суддя при визначенні розміру застави ОСОБА_11 , прийшов до висновку про необхідність визначення розміру застави, що перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки застава у розмірах, визначених у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконаннія підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисники ОСОБА_11 адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати більш м*який запобіжний захід у відношенні ОСОБА_11 .

Апеляційні скарги обґрунтовують тим, що ухвала слідчого судді є необгрунтованою та винесена з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Захисник ОСОБА_8 подала заяву про слухання справи без її участі що не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, захисника ОСОБА_7 яка наполягала на задоволенні апеляційних вимог, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України; наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5, ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_11 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.2-5).

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК ;

2.наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

3.недостатність застосування до ОСОБА_11 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с.31-36). З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п..1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об*єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов*язана мати докази, достатні для пред*явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов*язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред*явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За викладених обставин у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов*язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м*яких запобіжних заходів до ОСОБА_11 є недостатнім.

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 176,178,183 КПК України і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись положеннями ч.5 ст.182 КПК України, при постановленні ухвали про застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя обґрунтовано визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні як альтернативний запобіжний захід.

Суд, обираючи запобіжний захід, зробив вірний висновок визначаючи до ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на останнього виконання обов*язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Таким чином визначення розміру застави в межах передбачених КПК України це виключне право слідчого судді, суду.

Щодо доводів апеляцій про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального правопорушення, то вони є несуттєвими, оскільки ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Посилання захисників на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги Рішення ЄСПЛ «Калашников проти Росії» заслуговує на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні.

За таких обставин, ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу, винесена обгрунтовано, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляціях коллегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2016 року щодо обрання у відношенні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави в межах строку досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: