Справа № 591/3477/15-к
Провадження № 1-кс/591/152/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 рокум. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю захисника ОСОБА_3 , представника прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши скарги ОСОБА_5 на бездіяльність службової особи прокуратури Сумської області, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідування, -
Встановив:
До суду надійшли скарги засудженого ОСОБА_5 на бездіяльність службової особи прокуратури Сумської області, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по його заявам до Прокуратури Сумської області.

На думку заявника було вчинено кримінальне правопорушення, зокрема суддями Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Дії вказаних суддів при прийнятті рішень заявник вважає незаконними та просить внести відомості щодо них до ЄРДР, провести розслідування та притягнути до кримінальної відповідальності.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 доводи скарг підтримав, просив їх задовольнити.

Заявник ОСОБА_5 , який відбуває покарання у вигляді позбавлення волі був доставлений до суду для розгляду скарги, але відмовився заходити в зал судового засідання.

Представник прокуратури Сумської області ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував, вказавши що підстав для внесення відомостей до ЄРДР немає, тому що в заяві ОСОБА_5 не були вказані ознаки кримінального правопорушення, вчиненого на думку заявників суддями, про що йому була надана відповідь. Просив в задоволені скарги відмовити.

Заслухавши думку сторін, яки з`явилися, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.

Згідно ч.4 ст.214 КПК України службова особа зобов`язана прийняти повідомлення про кримінальне правопорушення та внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Але до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться виключно заяви, які містять відомості про кримінальні правопорушення.

Ця вимога передбачена і п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до ЄРДР.

Тому, аналізуючи наведені норми, суд приходить висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення злочину або кримінального проступку, а не припущень заявника про їх вчинення.

Згідно ст.1 КПК України Кримінальне процесуальне законодавство складається із відповідних положень Конституції України, КПК України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надала Верховна Рада України.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається.

Судові рішення вважаються законними доти, доки вони не скасовані.

Комітет Міністрів Ради Європи в Рекомендації CM/Rec (2010) 12 державам-членам щодо суддів: вказав, що прокурори ніколи не повинні ні ставити під сумнів судові рішення, ні перешкоджати їхньому виконанню, зберігаючи використання права на будь-яку пояснювальну процедуру (п. 19 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи Rec (2000) щодо ролі прокуратури в системі кримінального правосуддя).

Відкриваючи кримінальні провадження щодо суддів за їх рішення у випадках, коли судові рішення в установленому законом порядку не переглядалися або переглядалися та не скасовані, органи прокуратури, ставлячи під сумнів такі судові рішення, які набули чинності, фактично привласнили би собі функції судів, що є порушенням Конституції України.

Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, забороняється. Незалежність судді забезпечується забороною втручання у здійснення правосуддя.

Слідчий суддя не має права втручатися у здійснення правосуддя в інших справах, не може переоцінювати докази, оскільки такі дії порушуватимуть визначений процесуальний порядок розгляду справ. Тому суд не оцінює мотиви прийнятих рішень по справі іншими суддями.

В контексті ч.4 ст.214 КПК України, суд вважає, що дії прокурора відповідали вимогам закону, тому скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.214,215, 304-307 КПК України, слідчий суддя

Ухвалив:
У задоволенні скарг ОСОБА_5 на бездіяльність особи, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідування щодо суддів Апеляційного суду Сумської області відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1