У Х В А Л А
31.05.2016 р.
Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши в м.Жмеринка матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_2 за п.4 ч.2 ст. 115, ч. 2 ст. 263, ч.2 ст. 185 КК України,
УСТАНОВИВ :
До Жмеринського міськрайнного суду 24.02.2016 року надійшли повторні клопотання засудженої вироком Жмеринського міськрайонного суду від 22.08.2012 року за п.4 ч.2 ст.115, ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.263 КК України до позбавлення волі строком на чотирнадцять років шість місяців ОСОБА_2 щодо зарахування до строку покарання терміну її попереднього ув`язнення, а також щодо поновлення строку на касаційне оскарження та подання через місцевий суд скарги для перевірки до суду касаційної інстанції, до яких було додано копії вироку Жмеринського міськрайонного суду від 22.08.2012 року та ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 30.01.2013 року.
З огляду на попереднє вирішення судом аналогічних клопотань засудженої ОСОБА_2 повторні її звернення з тих самих питань не підлягали вирішенню, оскільки ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 04.02.2016 року їй було повернуто клопотання про зарахування до строку покарання терміну її попереднього ув`язнення та роз`яснено право звернення з таким клопотанням до Збаразького районного суду Тернопільської області, що була отримана адміністрацією Збаразької ВК-63 для передачі засудженій ОСОБА_2 12.12.2016 року; а також ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 29.04.2014 року останній було відновлено строк касаційного оскарження вказаних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, натомість саме самостійне подальше спрямування місцевим судом матеріалів касаційного оскарження до касаційного суду його повідомленням було визнано помилковим, про що Жмеринським міськрайонним судом спрямовувалось письмове повідомлення засудженій ОСОБА_2 із пропозицією самостійного звернення до суду касаційної інстанції, з доданням до даного листа, що був отриманий адміністрацією Збаразької ВК-63 для передачі засудженій ОСОБА_2 15.08.2014 року, касаційної скарги із її копіями, копій вироку місцевого суду та ухвали про поновлення строку подання касаційної скарги, копії ухвали апеляційного суду.
Не зважаючи на вказані роз`яснення ОСОБА_2 знову просила поновити їй строк на касаційне оскарження, з приводу чого законом не передбачено ухвалення повторного судового рішення, а надто щодо прохання подання касаційної скарги через суд першої інстанції, стосовно чого законом встановлено чіткий порядок її самостійного спрямування засудженою особою, на чому вже наголошувалось раніше. При цьому власне касаційної скарги засудженою ОСОБА_2 до місцевого суду не додавалось, стосовно вчинення нею її подання до суду касаційної інстанції згідно вказаної ухвали Жмеринського міськрайонного суду від 29.04.2014 року, самостійно такої інформації судом також не здобуто.
30.05.2016 року до Жмеринського міськрайонного суду надійшло письмове звернення засудженої ОСОБА_2 з проханням повернути їй копії спрямованих нею раніше вироку місцевого суду 22.08.2012 року та ухвали апеляційного суду від 30.01.2013 року, також застережено про вирішення Збаразьким районним судом Тернопільської області питання щодо зарахування до строку покарання терміну попереднього ув`язнення.
За вказаних обставин копії згадуваних судових рішень та вищевказані клопотання, що не підлягають повторному вирішенню, слід повернути засудженій ОСОБА_2 .
Керуючись ст. 353, 386 КПК України (1960 року),
УХВАЛИВ:
Повернути засудженій ОСОБА_2 копії вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.08.2012 року та ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 30.01.2013 року, а також клопотання про зарахування до строку покарання терміну попереднього ув`язнення та про відновлення строку касаційного оскарження.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1