Справа № 159/3725/16-к
Провадження № 1-кп/159/230/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

та його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001251 від 13 червня 2016 року, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, в силу вимог ст. 89 КК України не судимого, -

у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_6 19 червня 2016 року б лизько 02 години 00 хвилин, маючи умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою з`ясування відносин з ОСОБА_4 , яка проживає по АДРЕСА_2 , без її згоди та згоди власника ОСОБА_5 , через вікно, незаконно проник до житлового будинку, розташованого за вказаною адресою, чим порушив право даних осіб на недоторканість житла.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 19 червня 2016 року, близько 02 год. 10 хв., перебуваючи в будинку по АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, відкрито викрав мобільний телефон "Samsung G531Н", вартістю 3499 грн., який знаходився на підвіконні в кухонній кімнаті вказаного будинку, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразились в умисному порушенні недоторканості житла, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчинив грабіж, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 186 КК України.

В ході судового провадження між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 14 листопада 2016 року було укладено угоду про примирення, за змістом якої останній підтверджує факти його протиправних дій і заявляє про повне визнання своєї вини та щире каяття у скоєному. Сторони угоди вважають, що неправомірними діями ОСОБА_6 потерпілим було заподіяно шкоду. Потерпілі констатують, що будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого вони не мають. Потерпілі вважають, що умовами, передбаченими даною угодою, обвинувачений повністю компенсує завдані їм збитки. Сторони угоди дають добровільну згоду на призначення покарання: передбачене санкцією ч. 1 ст. 162 КК України, - у виді штрафу в сумі 850 грн.; передбаченого санкцією ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу в сумі 1020 грн.; на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточного покарання у виді штрафу в сумі 1020 грн. Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно вимог ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальні правопорушення (злочини), у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим, віднесене до категорії легких та злочинів середньої тяжкості відповідно. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення (злочину) органами досудового розслідування здійснено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч. 1 ст. 162 КК України та ч. 1 ст. 186 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 не застосовувались. Підстав для застосування таких заходів до набрання вироком законної сили не вбачається, виходячи із даних про особу обвинуваченого та його належної поведінки.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування немайнової (моральної) шкоди, заподіяної злочином, слід залишити без розгляду на підставі відповідної заяви потерпілих.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити Угоду про примирення від 14 листопада 2016 року у кримінальному провадженні № 0001251, укладену між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 162 КК України, ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

- за ч. 1 ст. 186 КК України - у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування немайнової (моральної) шкоди, заподіяної злочином залишити без розгляду.

Речовий доказ - мобільний телефон "Samsung G531Н", який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , - залишити в її володінні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1