Справа № 185/857/16-к
Провадження № 1-кп/185/117/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10 лютого 2016 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи особою відносно якої 27.11.2015 року затверджений обвинувальний акт за фактом вчинення ним 29 травня 2015 року та 03 червня 2015 року злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не встав та повторно вчинив злочин проти власності.

Так, ОСОБА_4 в середині жовтня 2015 року, точної дати вчинення злочину досудовим розслідуванням не встановлено, приблизно об 11 годині 00 хвилин достовірно знаючи, що у його знайомого ОСОБА_5 є болгарка, маючи умисел на заволодіння вказаною балкаркою шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 .

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та обернення даного майна на власну користь, знаходячись біля вищевказаного будинку, діючи умисно, повторно, використовуючи довірливі відносини між ним та ОСОБА_5 , не ставлячи до відома потерпілого про дійсність своїх злочинних намірів, під приводом тимчасового користування майном, попрохав у ОСОБА_5 болгарку марки «Bosch GWS 20-230 Н». Далі, ОСОБА_5 , не усвідомлюючи, що відносно нього вчинюється злочин, вважаючи, що віддає своє майно в тимчасове користування, передав ОСОБА_4 болгарку марки «Bosch GWS 20-230 Н».

Після чого ОСОБА_4 з місця злочину зник, а майном, яким заволодів шахрайським шляхом, розпорядився на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_5 , умисно, повторно заволодів болгаркою марки «Bosch GWS 20-230 Н» вартість якої згідно висновку експерта № 355-16 від 27 січня 2016 року складає 2743,02 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що він взяв у ОСОБА_5 болгарку фірми «Бош» та продав ОСОБА_6 за 200 грн. Це було десь у жовтні 2015 року біля 11.00 години. Він прийшов за місцем проживання ОСОБА_7 . Болгарка була темно-зелена. Гроші витратив на себе. Вартість болгарки він не оспорює. Продав він болгарку десь через два дні. Він брав болгарку у ОСОБА_7 і знав, що її не поверне, а продасть, а ОСОБА_7 сказав, що поверну. В скоєному розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд даного кримінального провадження без його участі.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого, документів стосовно процесуальних витрат та речових доказів. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_4 суд вважає правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо /а.к.п. 41/, раніше судимий /а.к.п. 37, 55-57/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /а.к.п. 40/.

На підставі ст. 65 КК України суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення та остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ст. 70 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 123 гривні 00 коп. /а.к.п. 31/, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, що призначено за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 27 листопада 2015 року.

Зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 27 листопада 2015 року до моменту ухвалення вироку, тобто 15 березня 2016 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 123 гривні 00 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: болгарку марки «Bosch GWS 20-230 Н», передану на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити у його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1