ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2071/16-к
Провадження № 1-кс/210/396/16

"30" березня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Дзержинського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області юристом 2-го класу ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Таврійськ, Херсонської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 09 січня 2008 року Новокаховським районним судом Херсонської області за ст.309 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 02 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном на 02 роки;

2) 16 вересня 2008 року Новокаховським районним судом Херсонської області за ст.185 ч.2, ст.186 ч.2, ст.187 ч.2, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 07 років з конфіскацією усього особисто йому належного майна Звільнився 09 січня 2015 року з Білозерської ВК Херсонської області, -

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2016 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся старший слідчий СВ Дзержинського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_4 із вищевказаним клопотанням, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , діючи повторно, 04 січня 2016 року,приблизно о 03:00 годині, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, прийшли до будинку АДРЕСА_2 , де побачили припаркований на неохороняємій автостоянці автомобіль ВАЗ 2108 білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , котрий належить ОСОБА_7 , при цьому розподіливши ролі між собою, згідно якої ОСОБА_6 повинен був проникнути в автомобіль та вчинити крадіжку речей, а ОСОБА_5 спостерігати, тим самим забезпечувати контроль над виконанням протиправних дій ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , реалізуючи свій раніше виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, скориставшись відсутністю контролю з боку потерпілого, можливих свідків та очевидців, впевнившись в тому, що їх ніхто не бачить, підійшли до вищевказаного автомобіля, залишеного без нагляду, де ОСОБА_6 шляхом пошкодження правого заднього бокового скла автомобіля ВАЗ 2108 білого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , проник у середину, звідки таємно викрав: 12 пар шкіряних робочих черевиків, загальною вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №186 від 10 лютого 2016 року, станом на 04 січня 2016 року, 1800 гривень; рукавички офіціанта білого кольору, в кількості 36 штук, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №186 від 10 лютого 2016 року, станом на 04 січня 2016 року, 360 гривень, джинси чоловічі синього кольору з написом «Армані» зі шкіряним ременем «Армані», вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №186 від 10 лютого 2016 року, станом на 04 січня 2016 року, 1100 гривень, що належать ОСОБА_7 . Згідно розподілених ролей, ОСОБА_5 стояв осторонь, спостерігаючи за обстановкою, з метою попередження викриття співучасника.

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб сумісно з ОСОБА_5 , вчинили всі дії для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим реалізували злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), обернув викрадене майно на свою користь, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд з викраденим, з місця скоєння ними кримінального правопорушення зникли, у зв`язку з чим своїми діями завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 3260 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Прокурор та слідчий, кожен окремо, клопотання підтримали, та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти клопотання не заперечував.

Вислухавши пояснення сторін, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час проведення досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, який відповідно до ст.369-2 ч.2 КК України карається позбавленням волі на строк до п`яти років. Відповідно до вимог ст.184 ч.1 п.4 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , слідчим покладається необхідність запобігання можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного, враховую вимоги ст.5 п.п.3 і 4 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

При обранні даного запобіжного заходу, суддею було також оцінено в сукупності такі обставини: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини; вік та стан його здоров`я, що дозволяють застосувати даний запобіжний захід; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці постійного проживання; наявність утриманців; відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи; його репутація та майновий стан; наявність судимостей; розмір завданої майнової шкоди. Також судом досліджено докази, надані в обґрунтування заявленого клопотання.

Враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_5 , вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, який є злочином середньої тяжкості, в силу ст.12 КК України, прокурором доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, вважаю, що підозрюваному ОСОБА_8 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, беручи до уваги що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, керуючись ст.ст.176 - 179, 184, 186, 192, 194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Дзержинського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області юристом 2-го класу ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 04 січня 2016 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на строк 60 днів, тобто до 28 травня 2016 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не залишати приміщення квартири АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду, у робочі, вихідні та святкові дні з 20:00 години до 07:00 години;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання або реєстрації;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

З метою перевірки та контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на Центрально-Міське відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області обов`язки щодо проведення перевірок за місцем мешкання останнього.

Строк дії ухвали, - до 28 травня 2016 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1