УКРАЇНА
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвала
10 жовтня 2016 р.
Суддя Апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 05 грудня 2014 року,
До апеляційного суду Житомирської області надійшла апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_3 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 05 грудня 2014 року, якою скорочено наполовину невідбуту частину основного покарання, призначену вироком Апеляційного суду м. Києва від 11.07.2014 року за ст.ст.190 ч.2, 190 ч.4, 70 ч.1 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, засудженому ОСОБА_4 , на підставі ст.6 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 року.
Прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду та відкрити провадження.
Скасувати вказану ухвалу та прийняти нову, якою відмовити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у задоволенні клопотання про застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2014 році».
Дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_3 . Апеляційний суд дійшов висновку, що останньому слід відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 05 грудня 2014 року, з таких підстав.
Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, про що і зазначено в ухвалі Богунського районного суду м. Житомира від 05 грудня 2014 року.
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 05 грудня 2014 року лише 26 вересня 2016 року, тобто з пропуском строку в 1 рік 9 місяців та 21 день.
В обґрунтування пропуску строку ОСОБА_3 посилається на те, що про вказану ухвалу йому стало відомо лише 20 вересня 2016 року на його запит до суду про виконання покарання.
Зазначає, що в судове засідання на розгляд клопотання ОСОБА_4 його не викликали та копії ухвали йому не надсилали, а тому вважає, що було порушено його право, як потерпілого.
Апеляційні доводи ОСОБА_3 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали суду першої інстанції Апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Відповідно до положень ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, пов`язані із застосуванням ЗУ «Про амністію».
Згідно положень ст.1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
Згідно до положень ч.5 ст.539 КПК, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.
Враховуючи, що застосування ЗУ «Про амністію у 2014 році» стосується лише прав та свобод засудженого ОСОБА_4 та жодним чином не порушує права потерпілого ОСОБА_3 , оскільки не впливає на обсяг та розмір стягнення присудженого на користь потерпілого вироком Апеляційного суду м. Києва від 11.07.2014 року, тому його законні права та інтереси не були порушені судом.
Враховуючи, що Лопатін пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 05 грудня 2014 року без поважних причин, то в поновленні строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали суду першої інстанції слід відмовити.
Відповідно до положень п.4 ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.392, п.4 ч.3 ст.399 КПК України, -
Відмовити ОСОБА_3 в поновленні строків на апеляційне оскарження ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 05 грудня 2014 року,
Апеляційну скаргу з додатками повернути особі, яка її подала.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Суддя: