Справа № 333/4100/16-к
Провадження №1-в/333/385/16
УХВАЛА
Іменем України
15 серпня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника заявника ОСОБА_4 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши заяву головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
08.08.2016 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_8 .

В заяві зазначено, що ОСОБА_8 з 05.04.2005 року знаходиться на примусовому стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з приводу параноїдної шизофренії. 23.07.1995 року скоїв правопорушення згідно ч. 2 ст. 206 КК України. Був затриманий співробітниками міліції, оглянутий первинно амбулаторною судово-психіатричною експертною комісією від 15.08.1995 року, яка дійшла висновку, що хворий страждає на «параноїдну шизофренію». 14.12.1995 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя щодо ОСОБА_8 були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню з суворим наглядом. 28.07.1997 р. рішенням Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ примусові заходи медичного характеру були змінені із суворого на звичайний режим нагляду, та хворий був переведений для подальшого примусового стаціонарного лікування в Молочанську психіатричну лікарню Запорізької області. 20.07.1998 року згідно постанови Токмакського районного суду Запорізької області був переведений на подальше примусове стаціонарне лікування у Запорізьку психіатричну лікарню із звичайним наглядом. Під час перебування в лікарні психічний стан хворого знову погіршився, та згідно ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2000 року примусові заходи медичного характеру були змінені із звичайного на суворий нагляд, у зв`язку з чим хворий був знову направлений на примусове стаціонарне лікування в Українську психіатричну лікарню з суворим наглядом. 27.07.2004 року згідно постанови Червоногвардійського суду м. Дніпропетровська примусові заходи медичного характеру були змінені із суворого на посилений режим нагляду, та хворий був переведений для подальшого примусового стаціонарного лікування в Херсонську обласну психіатричну лікарню з посиленим наглядом. 04.02.2005 року постановою Суворовського районного суду м. Херсона примусові заходи медичного характеру були змінені із посиленого на звичайний режим нагляду, в психіатричній лікарні за місцем проживання. З 05.04.2005 року знаходиться на примусовому стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Багаторазово оглядався комісією лікарів-психіатрів. Ухвалами Комунарського районного суду від 05.09.20015 р., 28.04.2006 р., 29.09.2006 р., 02.03.2007 р., 17.06.2007 р., 22.02.2008 р., 08.08.2008 р., 06.03.2009 р., 14.08.2009 р., 02.02.2010 р., 09.09.2010 р., 11.04.2011 р., 21.07.2011 р., 25.01.2012 р., 02.07.2012 р., 25.12.2012 р., 12.06.2013 р., 28.11.2013 р., 29.04.2014 р., 16.10.2014 р., 01.04.2015 р., 17.09.2015 р., 01.03.2016 р. у зв`язку з нестабільністю психічного стану продовжувались примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричному стаціонарі із звичайним наглядом. 03.08.2016 року повторно оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновками якої ОСОБА_8 страждає на хронічний психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, з безперервним типом перебігу, галлюцинаторно-параноїдний синдром, та дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого залишається нестабільним, зберігають актуальність галюцинаторно-маячні переживання. Критичні функції до хвороби та скоєного правопорушення грубо порушені. У зв`язку з чим потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом.

В судовому засіданні представник лікарні та лікар психіатр заяву підтримали та просили суд її задовольнити з підстав, викладених у цій заяві.

Прокурор та захисник проти задоволення заяви не заперечували.

Згідно ст. 512 КПК України участь ОСОБА_8 у судовому засіданні визнана судом необов`язковою.

Суд, заслухавши представника комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня», думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 з 05.04.2005 року знаходиться на примусовому стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з приводу параноїдної шизофренії.

23.07.1995 року скоїв правопорушення згідно ч. 2 ст. 206 КК України. Був затриманий співробітниками міліції, оглянутий первинно амбулаторною судово-психіатричною експертною комісією від 15.08.1995 року, яка дійшла висновку, що хворий страждає на «параноїдну шизофренію».

14.12.1995 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя щодо ОСОБА_8 були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню з суворим наглядом.

28.07.1997 р. рішенням Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ примусові заходи медичного характеру були змінені із суворого на звичайний режим нагляду, та хворий був переведений для подальшого примусового стаціонарного лікування в Молочанську психіатричну лікарню Запорізької області.

20.07.1998 року згідно постанови Токмакського районного суду Запорізької області був переведений на подальше примусове стаціонарне лікування у Запорізьку психіатричну лікарню із звичайним наглядом.

Під час перебування в лікарні психічний стан хворого знову погіршився, та згідно ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2000 року примусові заходи медичного характеру були змінені із звичайного на суворий нагляд, у зв`язку з чим хворий був знову направлений на примусове стаціонарне лікування в Українську психіатричну лікарню з суворим наглядом.

27.07.2004 року згідно постанови Червоногвардійського суду м. Дніпропетровська примусові заходи медичного характеру були змінені із суворого на посилений режим нагляду, та хворий був переведений для подальшого примусового стаціонарного лікування в Херсонську обласну психіатричну лікарню з посиленим наглядом.

04.02.2005 року постановою Суворовського районного суду м. Херсона примусові заходи медичного характеру були змінені із посиленого на звичайний режим нагляду, в психіатричній лікарні за місцем проживання.

З 05.04.2005 року знаходиться на примусовому стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Багаторазово оглядався комісією лікарів-психіатрів.

Ухвалами Комунарського районного суду від 05.09.20015 р., 28.04.2006 р., 29.09.2006 р., 02.03.2007 р., 17.06.2007 р., 22.02.2008 р., 08.08.2008 р., 06.03.2009 р., 14.08.2009 р., 02.02.2010 р., 09.09.2010 р., 11.04.2011 р., 21.07.2011 р., 25.01.2012 р., 02.07.2012 р., 25.12.2012 р., 12.06.2013 р., 28.11.2013 р., 29.04.2014 р., 16.10.2014 р., 01.04.2015 р., 17.09.2015 р., 01.03.2016 р. у зв`язку з нестабільністю психічного стану продовжувались примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричному стаціонарі із звичайним наглядом.

03.08.2016 року повторно оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновками якої ОСОБА_8 страждає на хронічний психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, з безперервним типом перебігу, галлюцинаторно-параноїдний синдром, та дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого залишається нестабільним, зберігають актуальність галюцинаторно-маячні переживання. Критичні функції до хвороби та скоєного правопорушення грубо порушені. У зв`язку з чим потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом.

Згідно ч.1 ст.95 КК України продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та продовжити застосування примусової міри медичного характеру у формі госпіталізації в психіатричну лікарню із загальним наглядом відносно ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст.19, 22 Закону України Про психіатричну допомогу, ст.95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Заяву головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусових заходів м едичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації в психіатричну лікарню із загальним наглядом відносно ОСОБА_8 , 1970 р.н.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом семі днів з моменту її проголошення.

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя ОСОБА_1