Справа № 314/4246/16-к
Провадження № 1-в/314/2583/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
представника установи: ОСОБА_4 ,

захисник засудженого: ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у дистанційному засіданні заяву захисника ОСОБА_5 відносно засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання вКам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: місто Запоріжжя, українець, громадянина України, освіта середня, одруженого, до засудження не працював, мешкав: АДРЕСА_1 .

Раніше судимий:
1)18.07.1986 року за ст. 140 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою суду від 17.12.1986 року направлений в місця позбавлення волі. Звільнений 02.09.1988 року умовно достроково на 3 місяці 17 днів.

2)18.12.2002 року за ст.ст. 296 ч. 1, 101 ч. 3, 42 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 19.11.2003 умовно достроково на невідбутий строк 10 місяців 25 днів.

По даній справі засуджений: 18.06.2013 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ст.ст. 27 ч. 3, 187 ч. 2 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.02.2016 року зарахувати з 29.03.2012 року по 06.11.2013 року на підставі ст. 72 КК України із розрахунку 1 доба попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.
Початок строку: 29.03.2012 рік. Кінець строку: 21.08.2019 рік.

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від захисника ОСОБА_5 відносно засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання вКам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101), надійшло клопотання, про вирішення питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до матеріалів наданих установою виконання покарань засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 09.04.2012 року. За період тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався наступним чином: порушував вимоги режиму утримання, за що мав три стягнення правами начальника СІ. Заохочень не мав.

З 16.12.2013 року відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 101). Під час відбування покарання характеризується наступним чином. Мав два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. Поряд з цим має одне заохочення, за сумлінну поведінку та ставлення до праці правами начальника колонії.

Працевлаштований на виробництві установи слюсарем в цеху № 1.

Підтримує зв`язки з рідними, шляхом листування, отримує від них посилки та передачі.

За характером спокійний, врівноважений. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує дружні та доброзичливі стосунки із засудженими позитивної спрямованості.

Активну участь у суспільно-корисній праці, самодіяльних організаціях та по благоустрою відділення приймає.

Займається самоосвітою, читає книжки у бібліотеці установи.

На заходи виховного впливу реагує позитивно, робить належні висновки.
Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Правово-просвіта».

У скоєному злочині розкаюється щиро, вину визнав. Міру призначеного судом покарання рахує справедливою.

В судовому засіданні представник установи виконання покарань зазначив, що адміністрація установи виконання покарань вважає, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що засуджений не відбув строку передбаченого ч.4 ст.82 КК України, призначення покарання у виді виправних робіт відповідно до ст. 57 КК України можливо призначити строком до двох років, при цьому строк не відбутого покарання засудженим перевищує ці строки

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника адміністрації установи, який покладається на розсуд суду, засудженого та захисника засудженого, які просять суд клопотання задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, встановив наступне:

Відповідно до ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Передумовою заміни невідбутої частини покарання більш м`яким згідно зі ч. 1 ст. 82 КК є фактичне відбування засудженим покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Підстава зазначеного виду заміни покарання складається з двох обов`язкових елементів: а) становлення засудженого на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК) та б) фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч. 4 ст. 82 КК).

Як вбачається з матеріалів справи засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за вчинення злочину передбаченого ст.ст. ч.3 ст.27, ч.2 ст. 187 КК України, що в силу ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Обставини, які б свідчили про необхідність відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання в порядку п.3 ч. 4 ст.82 КК України, а саме за покарання вчинене особою, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання, як вбачається з вироку Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 18.06.2013 року відсутні.

Відповідно до ч.4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, зокрема - не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

З матеріалів поданих установою виконання покарань вбачається, що засуджений відбув більш ніж 1/2 строку покарання, що відповідає вимогам п.3 ч. 4 ст.82 КК України.

Становлення особи на шлях виправлення - це не повне виправлення засудженого, а прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Цей елемент підстави характеризується: зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Як вбачається з матеріалів наданих установою виконання покарань та підтверджених позицією адміністрації установи виконання покарань, засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення про що свідчить його поведінка та ставлення до праці.

При цьому суд враховує згоду надану Фізичною-особою підприємцем ОСОБА_7 про працевлаштування засудженого ОСОБА_6 на посаду водія.

Відповідно до ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення клопотання захисника про про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт.

Керуючись ст.ст. 57, 82 КК України , п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Заяву захисника ОСОБА_5 відносно засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101) задовольнити.
Замінити ОСОБА_6 , невідбуту частину покарання більш м`яким у виді виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 15 % заробітної плати на строк 1 рік 6 місяців.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

01.06.2016