Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
28 вересня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження №0000194 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грозів Острозького району Рівненської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з неповною середньою освітою, раніше неодноразово судимого, останній раз 04 лютого 2015 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць, на підставі ст.71 КК України остаточне покарання призначено шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць 7 днів, звільнений з місця позбавлення волі 03.02.2016 року по відбуттю строку покарання, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Острозького районного суду Рівненської області від 26 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Острозького районного суду Рівненської області від 26 липня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та призначено покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць;

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України покарання ОСОБА_6 призначено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.5 ст.72 КК України визначено рахувати строк відбуття покарання ОСОБА_6 з моменту затримання з 13 травня 2016 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено ОСОБА_6 тримання під вартою.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України по епізоду таємного викрадення грошових коштів в сумі 3500 грн., з яких 500 грн. належали його матері ОСОБА_8 , а 3000 грн. належали його брату ОСОБА_6 , закрито у зв`язку з відмовою потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 982 грн 08 коп. витрат на проведення експертизи.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі.

За вироком суду, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим 07.05.2010 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 09.08.2010 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, 16.12.2013 року відповідно до ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області звільнений умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбутий строк покарання 8 місяців 29 днів; 04 лютого 2015 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць, на підставі ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 призначено з врахуванням вироку Острозького районного суду Рівненської області від 09.08.2010 року та ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 16.12.2013 року шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць 7 днів, звільнений з місця позбавлення волі 03.02.2016 року на підставі ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 02.02.2016 року на підставі ст.72 КК України, ст.539 КПК України, по відбуттю строку покарання, повторно, 16 квітня 2016 року у вечірній час, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в житловому будинку за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_9 , що в АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що господар будинку перебуває в іншій кімнаті, з кухні названого будинку таємно викрав алюмінієвий бідон ємністю 30 літрів вартістю 300 грн, належний ОСОБА_9 .

Повторно, в ніч з 16 на 17 квітня 2016 року ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом зриву кріплень навісних замків проник до господарських приміщень та житлового будинку, що належить ОСОБА_10 та розташований в АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_10 дві металеві стальні бочки ємністю по 100 л вартістю 500 грн за одну на суму 1000 грн, чавунний котел до мурованої плити ємністю 40 л вартістю 700 грн, два металевих колеса від культиватора вартістю 250 грн за одне на суму 500 грн, два металеві глушники від автомобіля ЗАЗ-968 вартістю 250 грн за один на суму 500 грн, алюмінієвий бідон ємністю 40 літрів вартістю 800 грн, алюмінієвий бідон ємністю 40 літрів, вартістю 400 грн, електродвигун потужністю 1,5 кВт, обладнаний пусковою коробкою, шнуром живлення з вилкою, шківом під клиновий ремінь, вартістю 1600 грн та електроліхтарик в корпусі з пластмаси вартістю 100 грн, а всього майна на загальну суму 5600 грн.

Повторно, 07 травня 2016 року близько 6 год ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом виривання вхідних дверей проник до адміністративного приміщення Верхівського лісництва Державного підприємства "Острозьке лісове господарство", що розташоване в с. Шлях Острозького району Рівненської області по вул. Незалежності, 25, де у різних службових кабінетах таємно викрав майно, що належить ДП "Острозький лісгосп", а саме: кишеньковий персональний комп`ютер марки «Nautiz X-3», серійний номер ІМЕІ НОМЕР_1 , залишковою балансовою вартістю 14958 грн 34 коп., мобільний термопринтер марки "Apex-3" залишковою балансовою вартістю 5353 грн 33 коп., камуфляжний костюм лісничого ОСОБА_11 , який складався з куртки залишковою балансовою вартістю 506 грн 04 коп. та штанів залишковою балансовою вартістю 999 грн 07 коп., а всього викрав майна на загальну суму 21816 грн 78 коп.

Крім того, в період з 16 год. по 20 год. 06 травня 2016 року ОСОБА_6 , діючи умисно та з корисливих мотивів, перебуваючи на території господарства за місцем проживання ОСОБА_12 , що розташоване в АДРЕСА_2 , із салону розміщеного там трактора "ЮМЗ-6", реєстраційний номер НОМЕР_2 , таємно викрав особисті документи, що належали ОСОБА_12 , а саме: посвідчення водія категорії "А" серії НОМЕР_3 та талон до посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_12 , видані 20.05.1997 року МРЕВ ДАІ м.Острог Рівненської області; посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_12 , видане 15.11.1995 року управлінням сільського господарства Острозької районної державної адміністрації із талоном попереджень серії НОМЕР_6 до цього посвідчення; тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_7 на мопед "Хонда Такт", реєстраційний номер НОМЕР_8 , виданий 22.06.2011 року МРЕВ ДАІ м. Острог Рівненської області, що належить ОСОБА_12 .

В подальшому ОСОБА_6 , діючи умисно, в особистих інтересах, вирвав фотокартки з посвідчення водія категорії "А" серії НОМЕР_3 та посвідчення тракториста серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_12 , тим самим пошкодив зазначені офіційні документи.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені: ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; ч.3 ст.185 КК України - крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення; ч.1 ст.357 КК України - викрадення офіційних документів та їх умисне пошкодження, вчинене з корисливих мотивів та в особистих інтересах.

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що прокурор ОСОБА_13 не надав потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 обвинувального акту. Просить не позбавляти його волі, а призначити покарання у виді обмеження волі. В доповненнях до апеляційної скарги від 13 вересня 2016 року обвинувачений просить взяти до уваги те, що він щиро розкаюється та просить вибачення у потерпілих за вчинене. Просить призначити нове слідство.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає вирок суду першої інстанції незаконним у зв`язку з невідповідністю тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При призначенні покарання судом першої інстанції не було взято в повній мірі до уваги з`явлення обвинуваченого із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вибачення перед потерпілими, відшкодування потерпілим завданої їм шкоди, відсутність будь-яких претензій потерпілих до обвинуваченого. Крім того, зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з приводу помірної розумової відсталості з емоційною вольовою нестійкістю. Просить вирок Острозького районного суду Рівненської області від 26 липня 2016 року змінити, та призначити для ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 щодо задоволення їх апеляційних скарг, доводи прокурора ОСОБА_5 щодо залишення апеляційних скарг без задоволення, а вироку суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Винуватість ОСОБА_6 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, яким суд дав належну оцінку та сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Судовий розгляд даного кримінального провадження, за згодою учасників судового провадження, проводився в порядку ч.3 ст.349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, колегією суддів не перевіряються.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження істотних порушень вимог КПК України та закону України про кримінальну відповідальність, які могли б вплинути на правильність висновків суду та доведеність винуватості обвинуваченого, не встановлено.

Відповідно до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів справи та вироку, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку в лікаря-психіатра з приводу легкої розумової відсталості, обтяженою алкоголізацією, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, вибачення перед потерпілими та відшкодування заподіяних збитків по епізоду крадіжки з приміщення ДП «Острозький лісгосп». Судом також враховано обставину, яка обтяжує покарання, а саме рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом також враховано і думки потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та представника потерпілого ДП «Острозький лісгосп», які при цьому поклалися на розсуд суду.

Таким чином, судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 за даних обставин обгрунтовано призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки у відповідності до ч.1 ст.70 КК України.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі щодо ненадання прокурором ОСОБА_13 обвинувального акту потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 є безпідставними, оскільки це не передбачено положеннями ст.293 КПК України. Крім того, кримінальне провадження за ч.2 ст.185 КК України по епізоду таємного викрадення грошових коштів в сумі 3500 грн., з яких 500 грн. належали матері обвинуваченого ОСОБА_8 , а 3000 грн. належали брату обвинуваченого ОСОБА_6 , закрито у зв`язку з відмовою потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Щодо прохання обвинуваченого в апеляційній скарзі про призначення нового слідства, колегія суддів вважає його необгрунтованим, оскільки не передбачено за наведених обставин положеннями ст.415 КПК України.

Покликання захисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що при призначенні покарання судом першої інстанції не було взято в повній мірі до уваги з`явлення обвинуваченого із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вибачення перед потерпілими, відшкодування потерпілим завданої їм шкоди, відсутність будь-яких претензій потерпілих до обвинуваченого, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки всі зазначені обставини судом враховані в повній мірі, в тому числі думки потерпілих, які в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 покладалися на розсуд суду. Крім того, колегія суддів враховує, що інкриміновані кримінальні правопорушення ОСОБА_6 вчинив невдовзі після звільнення з місця позбавлення волі, що свідчить про те, що він в даний час на шлях виправлення не став.

Нових обставин на обґрунтування пом`якшення призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та захисником ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду не наведено. Тому доводи обвинуваченого та захисника в апеляційних скаргах про те, що призначене покарання судом першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не відповідає ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та його особі внаслідок суворості, визнаються колегією суддів як безпідставні.

Враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини справи, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисливі злочини, має сталий нахил до вчинення кримінальних правопорушень та вчинив кримінальні правопорушення невдовзі після звільнення з місця позбавлення волі, а тому колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого покарання.

У відповідності до ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Згідно статті 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, і підстав для зміни вироку не вбачає, а тому апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Вирок Острозького районного суду Рівненської області від 26 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом, а обвинуваченим ОСОБА_6 в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий: _________________ ОСОБА_1

Судді:________________В. ОСОБА_14 __________________С.В.Гладкий