№ 1-кп/756/992/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0004250 від 09.05.2015 року щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, не одруженої, не маючої дітей, з середньою освітою, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 23.04.2015 року Святошинським районним судом міста Києва, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням на 1 рік,

що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , знаходячись на випробувальному терміні, маючи у встановленому законом порядку не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не стала, вчинила новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.
8 травня 2015 року близько 21 год. 30 хв. перебуваючи у приміщенні ТРЦ «Дрім Таун», що розташований за адресою: м. Київ проспект Оболонський, 1Б, ОСОБА_3 зайшла до приміщення магазину «Pull and Bear», де у неї раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА».
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Pull and Bear», шляхом вільного доступу таємно, умисно, з корисливих мотивів, бажаючи збагатитися за рахунок чужого майна, впевнившись в тому, що за її злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, взяла із вішалки наступні речі: жіночі штани, артикул 5682/541/400/46 вартістю 1147 грн. 18 коп. (без ПДВ), жіночі штани, артикул 5682/551/400/46 вартістю 1147 грн. 18 коп. (без ПДВ), шорти, артикул 9696/554/800/L, вартістю 737 грн. 18 коп. (без ПДВ), та направилась до примірочної кімнати , розташованої у даному магазині.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у примірочній кімнаті, зірвала із жіночих штанів, артикул 5682/541/400/46 вартістю 1147 грн. 18 коп. (без ПДВ), жіночих штанів, артикул 5682/551/400/46 вартістю 1147 грн. 18 коп. (без ПДВ), шортів, артикул 9696/554/800/L, вартістю 737 грн. 18 коп., магнітні захисні пристрої та помістила даний товар у власну сумку, яку мала при собі та направилася до виходу з магазину «Pull and Bear».
Виконавши всі дії, які ОСОБА_3 вважала необхідними для доведення злочину до кінця, остання пройшла повз лінію контролю вищевказаного магазину, однак свій злочинний умисел до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі оскільки спрацювала сигналізація і вона була зупинена працівниками охорони магазину «Pull and Bear».
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_3 могла спричинити ТОВ «ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА», , якому належить магазин «Pull and Bear», розташований в ТРЦ «Дрім Таун» за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 1Б, майнову шкоду на загальну суму 3031 грн. 54 коп. (без урахування ПДВ).
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, визнала у повному обсязі, розкаялася та підтвердила обставини вчиненого кримінального правопорушення щодо часу, місця та способу його вчинення, кількості, асортименту та вартості речей, замах на викрадення яких було нею скоєно, повторно.
Обвинувачена ОСОБА_3 показала в суді, що мотивом скоєння крадіжки, повторно, була її потреба придбати наркотичні засоби для особистого вживання, на які не було коштів. Саме тому вона прийняла рішення вкрасти вище перелічені речі в магазині, продати їх, та на виручені гроші купити опіати, від яких вона була залежною, вживаючи їх внутрішньовенно протягом трьох років. Коли вона в примірочній кімнаті магазину своїми руками відірвала від товару магнітні захисні пристрої та поклала двоє штанів і шорти у свою сумку та направилася до виходу з магазину, пройшовши лінію кас, спрацювала сигналізація і охоронцями вона була затримана з товаром, на викрадення якого вона вчинила замах.
ОСОБА_3 стверджує, що вона добровільно протягом трьох місяців вже пройшла курс лікування від наркоманії в реабілітаційному центрі в с. Стайки Київської області, просить дати їй останній шанс та не позбавляти волі при винесенні вироку.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності такої її позиції не виникло. Обвинуваченій ОСОБА_3 судом роз`яснено, що у такому випадку, вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання обвинуваченій за незакінчений злочин, у відповідності зі ст.ст. 65 - 68 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Вчинений обвинуваченою злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Злочинний намір не було доведено обвинуваченою до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За місцем проживання обвинувачена ОСОБА_3 характеризується формально позитивно, відповідно до медичних довідок вона не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у психіатра, офіційно не працює, не одружена, не має дітей, раніше судима 23.04.2015 року Святошинським районним судом міста Києва, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, замах на крадіжку чужого майна повторно з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 08.05.2015 р. вчинила під час випробувального строку, тим самим не витримавши його.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України з врахуванням положень ст. 68 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком відповідно до ч. 1 ст. 71 та ч. 3 ст. 78 КК України. З урахуванням обставин справи, тяжкості вчиненого злочину та особи винної суд не знаходить підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки її перевиховання та виправлення не можливі без ізоляції від суспільства.
При цьому суд задовольняє клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 з домашнього арешту на більш суворий тримання під вартою, оскільки існують ризики, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може продовжувати вчиняти інші злочини.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Про речові докази сторонами кримінального провадження суду не повідомлялося та вони суду не подавалися, про них не клопотали сторони, судом вони не досліджувалися, а відтак, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про їх долю не ухвалюється судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Святошинського районного суду міста Києва від 23.04.2015 року остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Змінити ОСОБА_3 раніше застосований до неї запобіжний захід у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області, взявши її під варту з зали суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 8 грудня 2015 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченою з моменту отримання його копії.
Суддя