Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/93/16-к
№ провадження 1-в/624/13/16
У Х В А Л А

Іменем України

смт. Кегичівка 24 лютого 2016 року
Суддя Кегичівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Кегичівського РВ кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Представник КВІ звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 та направлення її для відбування покарання призначеного вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 02 вересня 2013 року, за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України її звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки. Згідно п.2 та п.3 ч.1 ст.76 КК України, на ОСОБА_4 покладено обв`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти про зміну свого місця проживання або роботи.

Засуджена ОСОБА_4 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилась.

Представник КВІ у судове засідання не з`явився. Надав заяву, відповідно до якої подання підтримує та просить його розгляну без участі представника КВІ.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_4 для призначеного судом покарання заперечила, у зв`язку із його недоведеністю.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, визнано, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 02 вересня 2013 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України її звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки. Згідно п.2 та п.3 ч.1 ст.76 КК України, на ОСОБА_4 покладено обв`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти про зміну свого місця проживання або роботи.

04 жовтня 2013 року до інспекції для виконання надійшла копія вказаного вироку. ОСОБА_4 під розписку 16 жовтня 2013 року було роз`яснено порядок та умовами відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі та попереджена, що у разі ухилення від виконання покладених на неї судом обов`язків або систематичне порушення громадського порядку, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасовано судом, та вона може бути направлена для відбування призначеного покарання.

Згідно матеріалів особової справи, вбачається, що після пожежі, яка сталась в будинку ОСОБА_4 30 вересня 2015 року, місце знаходження останньої невідоме. Дану подію підтверджено матеріалами перевірки поліції за місцем мешкання ОСОБА_4 в с. Парасковія Кегичівського району Харківської області.

Кримінально-виконавчою інспекцією проведені початкові розшукові заходи, проте місцезнаходження ОСОБА_4 не було встановлене. Інспекцією направлено до Кегичівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області подання від 29 січня 2016 року про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів. Одночасно з цим до суду направлено подання для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. В результаті розгляду Кегичівським ВП (с. Кегичівка) Красноградського ВП (м. Красноград) ГУ НП в Харківській області подання щодо проведення розшукових заходів направлених на встановлення місця знаходження ОСОБА_4 , встановлено, що остання проживає в с. Старовірівка Нововодолазького району Харківської області.

Згідно ч.2 ст. 78 Кримінального кодексу України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 2 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з п.п. 6.5 розділу четвертого інструкції «Про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» затвердженої Наказом МВС України №270/1560 від 19 грудня 2003 року якщо місцезнаходження засудженої особи не встановлене, то працівник інспекції передає подання, копію вироку суду та матеріали початкових розшукових заходів із супроводжувальним листом до органів внутрішніх справ для здійснення подальшого розшуку засуджених осіб. Одночасно з цим стосовно засудженої особи інспекція надсилає до суду подання для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Разом з цим згідно з п.6.9 цією ж інструкції після затримання засудженої особи /установлення місцезнаходження/ працівник інспекції з`ясовує всі обставини і причини залишення нею постійного місця проживання або неприбуття до обраного місця проживання і, впевнившись, що мало місце ухилення від відбування покарання, надсилає до суду подання та матеріали для вирішення питання про направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Отже, враховуючи вище викладене, у поданні та поданих до суду матеріалах, мають бути наведені докази того, що засуджена особа не виконала покладені на неї судом обов`язки, саме без поважних причин. Суддя має переконатися у відсутності поважних причин невиконання обов`язків. Також при скасуванні звільнення засудженої особи від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мала засуджена особа реальну можливості виконати покладені на неї обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженої стати на шлях виправлення.

Взято до уваги, що перед зникненням засудженої особи вона опинилась у складних життєвих обставинах, а саме внаслідок пожежі залишилась без житла в с. Парасковія Кегичівського району Харківської області, про, що свідчать наявні в матеріалах особової справи документи.

На сьогодні місце знаходження ОСОБА_4 встановлено, вона проживає в с. Старовірівка Нововодолазького району Харківської області.

З урахуванням вище викладеного, не вбачається умисного ухилення від виконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків, факти викладені в поданні не можуть бути прийняті як свідчення небажання стати засудженої на шлях виправлення, оскільки ОСОБА_4 з об`єктивних причин була змушена покинути с. Парасковію, в якому більше не мала житла, а отже опинилась у складних життєвих умовах.

У зв`язку з викладеним визнано за необхідне у задоволення клопотання відмовити та повернути особову справу до інспекції для продовження виконання призначеного покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.537,539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання щодо ОСОБА_4 - відмовити.

Повернути особову справу щодо ОСОБА_4 до Кегичівського РВ кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Харківській області для продовження виконання призначеного покарання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення через Кегичівський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1