справа 611/212/16-к
н/п 1 кп/611/26/16

В И Р О К
Іменем України

25 квітня 2016 року. Барвінківський районний суд Харківської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю представника обвинувачення - прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/611/26/16 за обвинувальним актом щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мелітопіль Запорізької області, гр. України, з освітою середньою, в силу ст. 89 КК України не судимого, який ніде не працює, який проживає в с. Іллічівка Барвінківського району Харківської області,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 за період з 10.01.2016 року по 12.01.2016 року, точна дата органом досудового слідства не встановлена, працюючи сторожем ставка, розташованого в с. Іллічівка Барвінківського району Харківської області, діючи навмисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з під шиферного навісу, який розташований біля ставка, за місцем роботи обвинуваченого, викрав 235 кг. насіння кукурудзи, вартістю 802.25 грн.. Продовжуючи злочинний намір на крадіжку зерна кукурудзи, обвинувачений ОСОБА_4 7 лютого 016 року близько 19 00 год. таким же способом викрав 187 кг. насіння кукурудзи 638.45 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 1440.70 грн..

Викраденим ОСОБА_4 розпорядився за власним розсудом.

Будучи допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого,ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю.
З урахуванням досліджених у суді доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями скоїв крадіжку чужого майна.
При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного ним діяння, його особу, який не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставини яка пом?якшує покарання обвинуваченого - щире каяття.
Обтяжуючих покарання обставин немає.
Таким чином, суд, серед іншого, враховуючи позицію сторони обвинувачення, який не наполягала на реальному відбуттю покарання у вигляді позбавлення волі, те що ОСОБА_4 , вважається не судимий, вчинив злочин за відсутністю обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства і необхідність обрання йому міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
На підставі ст.. 75 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком та з урахуванням тяжкості скоєного та характеру злочину - покласти обов?язки, передбачені ст.. 76 КК України.
Цивільний позов в кримінальному провадження не пред?являвся, тому суд роз?яснює потерпілому, що він, як особа, яка не пред?явила цивільного позову в кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст.. 128 ч. 7 КПК України, має право пред?явити його в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

У відповідності до ст.. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов?язки.

На підставі ч. 1 п.п. 2,3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовноОСОБА_4 не обирати.
Апеляційна скарга учасниками судового провадження може бути подана до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня оголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .