УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2016 року м. Одеса
Досудовим розслідуванням установлено, що у невстановлений час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вступили в злочинну змову направлену на заволодіння майном ОСОБА_9 , що розташоване в будинку АДРЕСА_1 .
Для безпечного заволодінням майном ОСОБА_9 та протистояння можливого опору, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 попередньо дійшли згоди між собою, що шляхом до реалізації їх злочинного наміру щодо заволодіння майном ОСОБА_9 є необхідність застосування насильства відносно останнього, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_9 , з використанням зброї (пістолету, гранати, ножа), яку заздалегідь підшукали.
Діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 02.11.2016 приблизно о 22:40 годині будучи озброєними, одягнутими в камуфляжну форму, з метою не бути викритими, одягнувши на обличчя маски з прорізами для очей, проникли на територію домоволодіння ОСОБА_9 , та в подальшому проникли через незачинені на замок вхідні двері до одноповерхового будинку ОСОБА_9 , що розташований по АДРЕСА_1 , з метою вчинення розбійного нападу на родину ОСОБА_11 .
Однак довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не змогли, з причин, що не залежали від їх волі, а саме у зв`язку з тим, що одразу були затримані співробітниками правоохоронних органів, яким в ході досудового розслідуванням вказаного кримінального провадження було відомо про факт готування вищевказаними особами до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_9 .
У ході затримання нападники чинили опір правоохоронцям та намагались втекти з місця події, у зв`язку із чим правоохоронцями застосовано табельну вогнепальну зброю.
Під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено: Пробірку зі змивами речовини бурого кольору; 3 маски чорного кольору; Жилетка чорного кольору зі слідами речовини червоно-бурого кольору; Металевий предмет, зовні схожий на револьвер; 2 рукавички; Ніж з металевою рукояткою; Газовий балончик «Терен 4 М»; 2 металевих фрагменти; 4 гільзи; Набої вилучені з металевого предмету, зовні схожого на револьвер в кількості 5 штук; В`язана шапка темного кольору; Металевий предмет, зовні схожий на гранату «РГД-5»;
Крім того, було проведено огляд ділянки місцевості розташованої в північно-східному напрямку, на відстані 20 метрів від бетонованої електроопори № 52, під час якої виявлено та вилучено: Шапка темного кольору та тканина білого кольору, яка зав`язана у вузол.
На відстані 30 метрів, в напрямку села Онорівка, Березівського району Одеської області, на ґрунтовій дорозі виявлено та вилучено: автомобіль марки «Opel Omega» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 1991 року випуску, який належить ОСОБА_12 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_7 .
Видаткова накладна № 582679 від 29.06.2016 на 2 аркушах; Один змив на марлевому тампоні з поверхні керма та внутрішньої ручки авто.
02.11.2016 року о 22:40 годин в порядку ст. 208 КПК України, було затримано гр. ОСОБА_6 , в ході особистого обшуку якого, виявлено та вилучено: 1. ключі від транспортного засобу в кількості 3 штук на зв`язці; 2. металевий ковпак для викурювання наркотичних засобів; 3. речовина рослинного походження, сіро зеленого кольору; зернята речовини рослинного походження, сіро зеленого кольору.
02.11.2016 року о 22:40 годин в порядку ст. 208 КПК України, було затримано гр. ОСОБА_5 , в ході особистого обшуку якого, виявлено та вилучено: мобільний телефон «Nokia 2323-C-2» імеі: НОМЕР_3 та батарея до нього; . Сім-карта оператора «Київстар»;
02.11.2016 року о 22:40 годин в порядку ст. 208 КПК України, було затримано гр. ОСОБА_7 , в ході особистого обшуку якого, виявлено та вилучено: стамеска з рукояткою помаранчевого кольору; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Opel Omega» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 1991 року випуску; патрони калібром 9 мм в кількості 8 одиниць.
Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що вилучені речі та предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході огляду місця події 02.11.2016 р., в автомобілі марки «Opel Omega» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 1991 року випуску, та в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку слідчого, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до вимог ст. 170 КПК України «Арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його». Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України «Слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України».
Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Обмеження права власності підозрюваного на вказане майно є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, оскільки іншим чином неможливо забезпечити цілісність та збереження речових доказів.
Крім того, враховуючи, що вилучені предмети та документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також те, що необхідно провести їх детальних огляд, призначити судові експертизи та вирішити питання щодо визнання їх речовими доказами та документами у провадженні, вважаю за необхідне накласти арешт на вказане вище майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132,167, 170-173 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.
Відповідно до ст. 174 КК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1