Справа № 521/7654/16-к
Номер провадження:1-в/521/2780/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ПВК УДПтСУ

в Одеській області (№51) ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання начальника Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 51) про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Березівського району, с. Гуляївка, українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, раніше судимого: 23.07.2004 року Приморським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; засудженого 10.11.2009 року Березовським р/с Одеської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 152, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 12 років,-
В С Т А Н О В И В:
З клопотання начальника Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 51) вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ПВК УДПтСУ в Одеській області (№51) з 26.08.2011 року. Початок строку покарання 17.12.2008 року, кінець строку покарання 22.04.2018 року. За період відбуття покарання ОСОБА_5 зарекомендував себе посередньо, працевлаштований, має 8 заохочень та 4 стягнення, які погашені. За вироком має матеріальний позов 80 000 грн. Вину в скоєному злочині на дійсний час визнає, в скоєному розкаюється, довів своє виправлення. Відбув більш 3/4 строку покарання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання та звільнення від відбування покарання умовно достроково ОСОБА_5 оскільки останній не довів своє виправлення.
Представник ПВК № 51 в судовому засіданні просив суд задовольнити клопотання за вказаними в ньому обставинам.

Засуджений просив задовольнити клопотання адміністрації колонії.

Вислухавши клопотання адміністрації ПВК, думку прокурора, представника ПВК № 51 та засудженого, вивчивши клопотання з додатковими матеріалами, суд вважає за необхідне у задоволені клопотання адміністрації відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 3 частини 3 статті 81 КК України, також встановлюється, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим (серед інших): не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялась умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Під час розгляду клопотання колонії, судом встановлено, що засуджений формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного вироком суду. Також адміністрація колонії його характеризує задовільно, як особу яка має право на умовно-дострокове звільнення.

Разом з тим, суд вважає, що особа засудженого, обставини за якими було засуджено ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання, свідчать про необхідність залишення засудженого у місці позбавлення волі.

Так, покарання це один із центральних інститутів кримінального права, якому відведена важлива роль щодо охорони найбільш значущих суспільних відносин від злочинних посягань.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання, суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.

У даному випадку ОСОБА_5 засуджений за скоєння ряду злочинів, які відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності, статевої свободи та статевої недоторканності особи.

Таким чином, метою вироку Березовським р/с Одеської області було не тільки виправлення засудженого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, але й кара, як відплата засудженому за вчинені тяжкі та особливо тяжкі злочини. У вказаній якості кара не тільки визначає характер покарання, а й значною мірою забезпечує досягнення всіх цілей покарання.

Забезпечення цієї мети обов`язкова відповідь держави на вчинення злочину. При цьому суд враховує і те, що сам факт призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує почуття справедливості у потерпілого і суспільства.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджено його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Суд вважає, що наявність восьми заохочень за сумлінне ставлення до праці є дійсно позитивною обставиною яка може бути врахована при застосуванні положень ст. 81 КК України. Разом з тим, суд вважає, що кількість погашених стягнень за весь період відбування покарання не можуть свідчити про виправлення засудженого.

Крім того, 09.03.2016 року засудженому ОСОБА_5 ухвалою Малиновського р/с м. Одеси зараховано до строку покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку день за два за період з 17.12.2008 року по 11.08.2011 року, що становить 2 роки 7 місяців 25 днів. Тобто засудженому скорочено строк покарання. При таких обставинах, застосування ст. 81 КК України та звільнення засудженого умовно-дострокове на думку суду не тільки не буде відповідати меті покарання, але й не буде відповідати завданням кримінальної відповідальності.
Враховуючи викладені обставини, а також особу засудженого, тяжкість вчинених злочинів та відсутність стабільної законослухняної поведінки при відбутті покарання та його відношення до праці суд вважає, що в задоволені клопотання колонії необхідно відмовити, оскільки підстав вважати, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення не має.

Керуючись ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, СУД, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 51) про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: