УХВАЛА
Іменем України

04.10.2016 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

за участю слідчого Кулаківської
захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_4 по матеріалам досудового розслідування № 0006231 від 01.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0006231 від 01.10.2016 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України.

В клопотанні вказано, що ОСОБА_4 відбуваючи покарання в Житомирській виправній колонії ДПтС Українив Житомирській області №4, що знаходиться за адресою м. Житомир, проспект Незалежності, 172, згідно вироку від 24.12.2013 року Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, згідно якого він вважається засудженим до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

За час відбування покарання в установі засуджений ОСОБА_4 характеризується позитивно та таким, що став на шлях виправлення, а тому йому змінено установи тримання відповідно до вимог ст.ст. 100,101 КВК України 16.02.2016 на підставі рішення адміністративної комісії Житомирської ВК УДПтС в Житомирській області (№4) і його переведено до дільниці соціальної реабілітації Житомирської ВК №4.

За невстановлених слідством обставин та час, під час перебування у дільниці соціальної реабілітації Житомирської ВК №4 за адресою м. Житомир, проспект Незалежності, 172, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на втечу з місця позбавлення волі.

Реалізуючи вказаний умисел, 30.09.2016 року у період часу з 08.00 год. до 16.00 год., Гурський Будучи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі та не маючи права залишати межі дільниці соціальної реабілітації Житомирської ВК №4, вийшовши на двір локальної дільниці соціальної реабілітації та скориставшись відсутністю працівників адміністрації установи, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, самовільно залишив межі локальної дільниці соціальної реабілітації Житомирської ВК №4, тим самим здійснив втечу.

В подальшому 01.10.2016 року о 17.00 год. під час проведення перевірки засуджених дільниці соціальної реабілітації Житомирської ВК №4 співробітниками виправної колонії було виявлено відсутність засудженого ОСОБА_4 .

Своїми неправомірними діями засуджений ОСОБА_4 порушив вимоги ч. 4 ст. 107 КВК України, відповідно до якої засудженим забороняється самовільно залишати колонію, порушувати лінію охорони та самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України підтверджується, повідомленням адміністрації Житомирської ВК №4 про відсутність засудженого, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.10.2016 р., протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.10.2016 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.10.2016 року.

01.10.2016 року, по даному факту в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано провадження та розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 393 КК України.

02.10.2016 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.10.2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України.

В клопотанні слідчий зазначив докази, які підтверджують вину підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчий зазначає, що є підстави вважати, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 1 ст. 393 КК України карається позбавленням волі на строк до 5 років.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. В поданому клопотанні слідчий посилається на ризики, визначені ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Під час розгляду клопотання, з урахуванням оглянутих матеріалів кримінального провадження, прокурором було доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що є тяжким, також останній є раніше судимим, не працює, не навчається, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК. Проте, з урахуванням вищевикладених обставин, а також враховуючи матеріальне положення ОСОБА_4 , суд вважає за недоцільне вирішення питання щодо визначення розміру застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заїзд, Прилуцького району, Чернігівської області, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесяти днів з урахуванням строку перебування підозрюваного в якості затриманого.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя :