Дата документу 26.05.2016 Справа № 554/3473/16-к
Справа № 554/3473/16-к
Провадження №1-кс/554/3802/2016

УХВАЛА
Іменем України
26 травня 2016 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» на бездіяльність слідчого Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
В С Т А Н О В И В:
Заявник 29.04.2016 року звернувся до суду зі скаргою, яка мотивована тим, що 11.04.2016 року він звернувся до Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області в порядку ст.214 КПК України з заявою про вчинення громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4,382 ч.1 КК України. Заявник зазначив, що всупереч законодавству, слідчим Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області, при отриманні заяви про кримінальне правопорушення від 11.04.2016 року не було внесено відомості до ЄРДР. Посилаючись на неправомірність бездіяльності слідчого, заявник просить зобов`язати його внести відомості до ЄРДР за заявою за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.4,382 ч.1 КК України.
Представник заявника в судові засідання неодноразово не з`являвся, кожного разу банк надсилав до суду заяви, в яких просив скаргу розглядати у відсутність його представника, вимоги підтримує. 26.05.2016 року представник заявника до суду не з`явився. Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим розгляд скарги у відсутність особи, яка подала скаргу на підставі поданих заявником доказів.
Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином.
Слідчий суддя на підставі ст.306 КПК України вважає можливим розгляд скарги у відсутність слідчого,прокурора на підставі наявних в матеріалах скарги даних, які вважає достатніми для правильного вирішення скарги.
Дослідивши матеріали скарги, надані матеріали, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Як вбачається з матеріалів справи, 11.04.2016 року заявник звернувся до Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області в порядку ст.214 КПК України з заявою про вчинення громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4,382 ч.1 КК України. Заявник зазначив, що 30.01.2008 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір, і 30.01.2008 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки. Заявник вважає, що ОСОБА_3 , підписуючи кредитний договір, не мав наміру виконувати зобов`язання, метою його було заволодіння чужим майном. (а.с.4-5 заява).
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що правильним є висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочину, які заявник вважає вчиненим. При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочину позичальниками кредитних коштів.
Слід зазначити, що відповідно до п. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Скаржник вказав на те, що на його думку зазначені в скарзі дії підлягають кваліфікації за ст.ст.190 ч.4,382 ч.1 КК України.
Відповідно до ст. 214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст. 22 КПК України органом досудового розслідування.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Так, відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
У справі Європейського суду з прав людини Preda and Dardari v. Italy (1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.
В ст. 343 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися прийняття незаконного рішення.
Таким чином, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю, оскільки обставини, наведені заявником, не доводять вимог щодо необхідності внесення даних до ЄРДР, та не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженого в судовому засіданні звернення заявника, та наданих сторонами матеріалів.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, ст. 304, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» на бездіяльність слідчого Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1