справа № 482/431/16-к В И Р О К
Іменем України
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор прокуратури Новоодеського району ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 .
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.
СУД, ВСТАНОВИВ і ВИЗНАЄ ДОВЕДЕННИМ, ЩО :
В грудні 2013 року, у вечірній час, більш точної дати і часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , реалізуючи виниклий у нього корисливий умисел на таємне викрадення коліс від тракторного причепу, який стояв біля домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , взявши із собою гайкові ключі, на своєму мотоциклі марки «ІЖ» з коляскою, прибув до вищевказаного місця, де впевнившись в тому, що його дії будуть таємними, діючи умисно, протиправно, з корисливою метою, за допомогою гайкових ключів зняв одне переднє і одне заднє колесо з причепу, вартістю 7 тисяч гривень кожне, що належали ОСОБА_5 та поклав їх в коляску свого мотоцикла.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний злочин, що передбачений ст.185ч.1 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
В ході досудового розслідування викрадені колеса не були повернуті потерпілому, шкода не відшкодована.
Цивільний позов потерпілим по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі - відсутні.
Доказами на підтвердження встановлених в суді вищезазначених обставин, являються покази допитаного в суді обвинуваченого, який повністю визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, а також іншими дослідженими в суді документами кримінального провадження.
Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєні інкримінованого йому в провину злочині, що передбачений ч.1 ст.185 КК України.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 розповів, визнавши всі обставини цього обвинувачення та розмір заподіяної матеріальної шкоди, зазначивши, що він дійсно грудні 2013 року, у вечірній час, маючи намір викрасти колеса від тракторного причепа, приїхав на своєму мотоциклі з коляскою на вулицю Степову в м. Нова Одеса, де бачив тракторний причеп, що стояв на вулиці біля будинку ОСОБА_5 .. Пояснив, що підклавши каміння від вісь, спустивши повітря з коліс, він за допомогою гайкових ключів зняв два колеса з цього причепу, які поклав до коляски свого мотоцикла, після цього з місця злочину зник. Заявив, що ці два колеса продав фермеру ОСОБА_6 в с. Кіровка за 3 тисячі гривень. Свої дії пояснив тим, що йому були терміново потрібні гроші на проведення операції матері по заміні суглобу, на проведення якої було витрачено 50 тисяч гривень. Зазначив, що в скоєному щиро кається і, що більше красти не буде та просить суд не позбавляти його волі.
Вислухавши покази обвинуваченого, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що крім визнання обвинуваченим своєї провини у скоєні цього злочину, що передбачений ч.1 ст.185 КК України, його вина повністю доведена в судовому засіданні дослідженими фактичними даними, які викладені в досліджених в суді документах.
Так, з досліджених в судовому засіданні документів, а саме: протоколу прийняття заяви від потерпілого про вчинення цього викрадення, що внесене до ЄРДР, із письмової заяви ОСОБА_3 , з протоколу проведення слідчого експерименту, з довідки про вартість викраденого майна, дійсно вбачається, що у потерпілого ОСОБА_5 , з тракторного причепу «ПТС», в грудні 2013 року, було викрадено обвинуваченим ОСОБА_3 два колеса, вартість яких складає 14 тисяч гривень.
В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини та визнанням сторонами кримінального провадження всіх фактичних обставин справи щодо суті пред`явленого обвинувачення, за згодою обвинуваченого, проти чого не заперечував прокурор, суд з`ясувавши, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів у добровільності та істинності позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм наслідки цих дій, а саме, що в даному випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці визнані ними фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно пред`явленого обвинувачення, в тому числі щодо можливого допиту свідків, потерпілого, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
За таких вищевикладених обставин, дослідивши в судовому засіданні покази обвинуваченого, дослідивши документи кримінального провадження, в тому числі і ті, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому в провину злочині повністю доведена дослідженими доказами, а саме: його признательними показами, вищевказаними документами справи кримінального провадження, які відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, являються належним і допустимими доказами, що узгоджуються як між собою так і з показами обвинуваченого, знайшли своє підтвердження при їх досліджені в суді, а тому суд кладе їх в основу обвинувального вироку.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за ст.185ч.1 КК України.
Відповідно до ст.ст.94, 337 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку, що така кваліфікація дій обвинуваченого являється правильною, а тому дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.185ч.1 КК України.
Так, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи вбачається, що обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку), тобто злочин, що передбачений ч.1 ст.185 КК УКраїни.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він являється працездатним, не військовозобов`язаним громадянином України, який не працює, не перебуває на обліку у лікарів психіатра і нарколога, не одружений, не має на утриманні дітей, проживає в сім`ї до складу якої входить мати і менший брат, раніше не судимий, за місцем реєстрації і проживання характеризується посередньо.
Тому, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, як ступінь тяжкості та характер скоєного ним злочину, так враховує і обставини, що характеризують його особу, в тому числі його матеріальний та сімейний стан та всі ті обставини, що характеризують його особу та пом`якшують йому покарання.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що скоєний обвинуваченим злочин відноситься до категорії середньої тяжкості і вчинений ним без зазначення обставин, що обтяжують йому покарання.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує повне визнання ним своєї провини, щире каяття у вчиненні злочину.
Також, як обставину, що характеризує особу обвинуваченого, суд враховує, що завдана злочином шкода потерпілому, обвинуваченим на момент ухвалення вироку відшкодована не була.
За такого, із врахуванням характеру, обставин та ступеню тяжкості скоєного злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують йому покарання, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.65-68 КК України, йому має бути призначене для відбування покарання у виді позбавлення волі, яке передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України, що, на думку суду, буде тим необхідним і достатнім заходом як для його виправлення, так і для попередження вчинення нових злочинів.
Разом з тим, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, що позитивно характеризують особу обвинуваченого та які значно пом`якшують йому покарання, з урахуванням повного усвідомлення ним своєї вини і тих негативних наслідків вчиненого злочину, враховуючи що обвинувачений кається у скоєні злочину, суд приходить до висновку, що таке каяття обвинуваченого у скоєному ним діянні дійсно являється щирим, а його поведінка під час судового розгляду даної справи і повідані ним обставини щодо причин скоєння цього злочину, свідчать про те, що він може бути виправлений і спокутувати свою провини, шляхом звільнення від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробування, на підставі ст.75 КК України та із встановленням обмежень, передбачених ст. 76 КК України.
Речові докази по справі в судовому засіданні не досліджувались.
Процесуальні витрати по справі, - відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим, у пред`явленому йому обвинуваченні, у скоєні злочину, що передбачений ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6(шість) місяців.
На підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.
Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого на досудовому розслідуванні не обирався і прокурором при судовому розгляді справи не ставилось питання про обрання йому запобіжного заходу, а тому у суду відсутні правові підстави для обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу на час до набрання даним вироком законної сили.
Речові докази по справі не досліджувались.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а обвинуваченим в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні копія вироку направляється поштовим відправленням.

Головуючий: