ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
іменем україни

13 жовтня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ
у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205, за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 на вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 21 січня 2016 року щодо
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Нова Борова Володарсько-Волинського району Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
якого визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

в с т а н о в и в:

до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернувся захисник ОСОБА_5 з касаційною скаргою на судові рішення щодо ОСОБА_6 .
У касаційній скарзі захисник порушує питання про зміну судових рішень та зменшення призначеного ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі до 10 років, в обґрунтування чого стверджує про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та даним про його особу внаслідок суворості. За змістом скарги вважає, що при призначенні покарання повною мірою не було враховано тяжкість злочину, повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, цивільний позов по справі не заявлявся, думку потерпілого в апеляційному суді, котрий просив призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів та засуджено до покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років.
Ухвалено стягнути із засудженого ОСОБА_6 процесуальні витрати та вирішено питання про речові докази.

Ухвалою суду апеляційної інстанції вирок щодо ОСОБА_6 залишено без змін.
Постановлено зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 17 квітня 2015 року по 21 січня 2016 року включно до строку відбування покарання з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.
Так, близько 19 год. 16 квітня 2015 року ОСОБА_6 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, в будинку АДРЕСА_2 , під час розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_8 , у ході сварки, маючи умисел на заподіяння смерті останній, наніс їй праскою, пательнею, чайником та каменем численні удари в різні частини тіла, а також не менше 6 ударів кухонним ножем. В результаті чого потерпілій ОСОБА_8 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження від яких вона померла.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав касаційну скаргу, думку прокурора, котрий зазначив про необґрунтованість касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 115 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни вироку місцевого суду судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого.
При перевірці матеріалів провадження касаційним судом установлено, що доводи захисника про невідповідність призначеного ОСОБА_6 покарання вимогам кримінального закону через суворість призначеного покарання є безпідставними.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з матеріалів провадження, при призначенні покарання ОСОБА_6 вищенаведені вимоги закону судом дотримано.

Призначаючи покарання засудженомуОСОБА_6 суд врахував тяжкість злочину, що є особливо тяжким, обставини його вчинення, дані про особу ОСОБА_6 , який позитивно характеризується, раніше не судимий та вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Зважаючи на наведені обставини, суд призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років у межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.
Наведені у касаційній скарзі обставини були повною мірою враховані при призначенні покарання та стали підставами для його призначення у межах, визначених санкцією частини статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, а інші обставини, зазначені у касаційній скарзі, зокрема, щодо відсутності цивільного позову, висновків місцевого суду не спростовують.
На думку колегії суддів, з урахуванням тяжкості злочину, характеру його вчинення, призначене ОСОБА_6 покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових злочинів.
Апеляційний розгляд кримінального провадження проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, її законність сумнів у колегії суддів не викликає.
З огляду на зазначене, підстав для задоволення касаційної скарги захисника колегією суддів не встановлено.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 21 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3