У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши клопотання слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до документів на підставі матеріалів досудового розслідування №0007805 від 10.09.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Клопотання обґрунтовано тим, що 09 вересня 2014 року до Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві надійшла заява від представника ПП « ОСОБА_4 » ОСОБА_5 , за фактом незаконного заволодіння нежилим будинком, який є власністю приватного підприємства.

10 вересня 2014 року відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007805, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході розслідування встановлено, що 08.07.2014 року невстановлені особи, шляхом обману, з метою незаконного заволодіння нежилим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності приватному підприємству (ПП) « ОСОБА_6 », ідентифікаційний код НОМЕР_1 , надали завідомо підроблений договір купівлі-продажу № 425 виданий 08.07.2014 року приватним нотаріусом, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на підставі якого незаконно заволоділи вище вказаним нежилим будинком загальною вартістю 1000000,00 гривень, чим спричинили ПП « ОСОБА_6 » матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

Допитаний представник потерпілого ОСОБА_7 показала, що приватному підприємству « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі Підприємство) на праві приватної власності належить нежилий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 136,7 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу нежилого будинку при викупі № 852 від 24.05.2002 року, посвідченого державним нотаріусом ІНФОРМАЦІЯ_3 і зареєстровано в реєстрі за 1-287, також право власності Підприємства зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_4 та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна, що підтверджується Реєстраційним посвідченням № НОМЕР_2 від 20.06.2002 року. 26.08.2014 року Підприємство звернулось до ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про державну реєстрацію права приватної власності Підприємства на вказаний нежитловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таке звернення обумовлене введенням з 01.01.2013 року в дію окремих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Однак 29.08.2014 року державним реєстратором прав на ІНФОРМАЦІЯ_5 було прийнято рішення № 15467205, про відмову у державній реєстрації права власності Підприємства на будинок, підставою для цього стало те, що 08.07.2014 року на підставі договору купівлі-продажу № 425, виданого 08.07.2014 року приватним нотаріусом КМНО, даний будинок вже зареєстровано за іншим власником, тобто громадянкою ОСОБА_8 яка ніякого відношення до Підприємства не має, було використано попередній договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12.07.2012 року, нібито підписаний директором Підприємства ОСОБА_9 . При цьому в пункті 2.1 Попереднього договору купівлі-продажу від 12.07.2012 року вказано, що нібито Підприємство погодилось продати будинок за ціною 1000000,00 гривень, а також що вказана сума повністю виплачена, насправді такий договір не укладався, та не підписувався Підприємством в особі генерального директора ОСОБА_9 , грошові кошти у вказаній сумі на рахунок Підприємства не надходили.

У зв`язку з викладеним вище, наявні достатні підстави вважати, що реєстраційні документи, а саме попередній договір без номеру купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12.07.2012 року підписувались не керівництвом приватного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

ОСОБА_8 неодноразово викликалась до Солом`янського РУ І`УМВС України в м. Києві, для дачі свідчень, щодо вищевказаних обставин, але на виклики не з`являлась та на телефонні дзвінки не відповідала.

Під час досудового розслідування представник ПП « ОСОБА_6 » ОСОБА_10 подав клопотання, в котрому вказав, що під час спілкування із сусідами ОСОБА_8 , останні надали йому мобільний номер, котрим нібито користується ОСОБА_8 а саме НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Також, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва 26.2.2015 в ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » вилучено інформацію, щодо телефонних дзвінків з мобільного телефону НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ( що належить ОСОБА_11 , чоловік ОСОБА_8 ) та з мобільного телефону НОМЕР_7 (належить ОСОБА_12 , дочка ОСОБА_8 ).

Під час проведення аналізу телефонних дзвінків та місць розташування мобільних пристроїв з котрих здійснювалися дзвінки встановлено, що дзвінки котрі здійснювалися з номерів НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 ; НОМЕР_3 на мобільні номера ( НОМЕР_5 , НОМЕР_6 що належить ОСОБА_11 чоловік ОСОБА_13 та . мобільного телефону НОМЕР_7 що належить ОСОБА_12 , дочці ОСОБА_8 ) ймовірно належать ОСОБА_8 оскільки згідно роздруківки ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » мобільні пристрої перебували в одних і тих самих місцях.

В ході допиту в якості свідка ОСОБА_14 остання повідомила номер мобільного телефону по якому останній раз зв`язувалась з матір`ю ОСОБА_8 а саме НОМЕР_12 .

Враховуючи те, що під час досудового слідства встановлено, що ОСОБА_8 користувалася мобільним телефоном з абонентським номером НОМЕР_3 та НОМЕР_12 , ОСОБА_15 користувався мобільними номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , ОСОБА_16 користувалась мобільним номером НОМЕР_7 вищевказані номера належать оператору мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Слідчий просив постановити ухвалу про надання тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », оскільки існує реальна загроза зміни або знищення документів.
Слідчий суддя відповідно до частини другої ст. 163 КПК України визнав за можливе провести розгляд даного клопотання без виклику представників особи за наведених слідчим підстав.
Згідно з ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних заходів не здійснювалась.
Вивчивши матеріали клопотання і кримінального провадження, вважаю, що клопотання про надання тимчасового доступу до зазначених в клопотанні документів підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пунктом 5, 6 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Відповідно до п. 17 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 223-558/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» тимчасовий доступ надається до документів, які містять інформацію про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалість, зміст (вихідні чи вхідні з`єднання, SMS, MMS тощо), маршрути передавання тощо і не дають можливості втрутитися у приватне спілкування, тобто отримати доступ до змісту інформації, що передається.
Крім того, роз`яснено, що у статтях 159, 162 КПК передбачено отримання слідчим (прокурором) інформації про зв`язок, що відбувся в минулому (постфактум), у тому числі про місцезнаходження радіоелектронного засобу у певний день та час.
Враховуючи викладене, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана інформація має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-164, 166, 309, 369-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.
Надати дозвіл слідчому слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 , слідчому слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_17 та (або) слідчому слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_18 , на отримання у оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , інформації у електронному та друкованому вигляді по телефонним номерам: НОМЕР_3 , НОМЕР_12 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, а також адресу місцеперебування абоненту зазначеного телефонного номеру в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання та інформацію про GPRS-трафік. інформацію про номери IМЕI телефонів з урахуванням нульових дзвінків вказаного номеру телефону у період з 01.01.2016 по час внесення клопотання.

Ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення.
У разі відмови виконувати ухвалу слідчий суддя має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1