МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1542/16-к
Провадження № 1-кп-480/151/16
Вирок
Іменем України
16 листопада 2016 року Миколаївський районний суд Миколаївській області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ;

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 04 лютого 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Очакова Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм ТОВ «Альянс - сервіс», маючого інвалідність другої групи, освіта середня, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дочку, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , 03.02.2016, о 08 годині 50 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки Хонда Цивік, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 70 км/год, по мокрому асфальтобетонному дорожньому покриттю автодороги Одеса -Мелітополь - Новоазовськ, з боку м. Одеса у напрямку м. Миколаєва, на 110 км +300 м, поблизу с. Маловарварівка Миколаївського району Миколаївської області, в умовах недостатньої видимості (туман), під час виконання обгону вантажного автомобіля МАН, державний номер НОМЕР_2 , з вантажним причепом марки Когель, який рухався в попутному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху, де всупереч п. п. 1.3., 2.3. б, 10.1, 12.1, 12.2, 12.3, 13.1, 13.3, 14.2 в, г Правил дорожнього руху, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, проявив неуважність в дорожній обстановці, яка виникла під час вибору безпечної швидкості руху, не врахував відстань до невстановленого слідством вантажного автомобіля марки ГАЗ, який у цей час здійснював рух по смузі зустрічного руху, та з метою уникнення зіткнення з ним, не вибрав безпечний правий боковий інтервал, внаслідок чого допустив праве бокове зіткнення з причепом та вантажним автомобілем МАН, після чого втративши контроль над своїм автомобілем, не застосовуючи мір екстреного гальмування, передньою лівою частиною допустив зіткнення з вантажним автомобілем марки ТАТА, державний номер НОМЕР_3 , який рухався назустріч.

У наслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Хонда Цивік ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден на підборідді, перелому п`ятого ребра з права, перелому дна вертлюжної впадини зліва і лівої сідничної кістки. Відповідно до висновку експерта № 593 від 27 квітня 2016 року вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Так, обвинувачений ОСОБА_5 показав суду, що він 03.02.2016, приблизно о 08 годині 30 хвилин, їхав з м. Очакова у напрямку м. Миколаєва. Проїжджаючи біля с. Маловарварівка Миколаївського району Миколаївської області, рухаючись зі швидкістю 60 км/год, в умовах обмеженої видимості туман та роса, здійснюючи обгін транспортного засобу, який рухався у попутному напрямку, виїхав на зустрічну смугу. У цей же момент ОСОБА_5 побачив фари зустрічної машини, намагаючись уникнути зіткнення ОСОБА_5 знизив швидкість, намагався здати назад, однак у цей момент зачепився за фуру та допустив зіткнення з вантажним автомобілем, що рухався на зустріч. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження. Також, обвинувачений ОСОБА_5 , під час судового розгляду, пояснив, що він працює водієм, і це його єдиний дохід, інших джерел доходу він не має.

Свідок ОСОБА_6 , у судовому засідання пояснив суду, що 03.02.2016 він разом з водієм ОСОБА_5 перебував у автомобілі Хонда Цивік. Приблизно о 9 годині при виконанні обгону водієм ОСОБА_5 сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди свідок ОСОБА_6 отримав ушкодження у виді: перелому ребра та тазостегнового суглобу. Під час досудового розслідування, а також судового розгляду кримінального провадження свідок ОСОБА_6 не надав свою письмову згоду на залучення його до кримінального провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясував, те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При викладених обставинах, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дочку ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, визнав свою вину, добровільно частково сплатив витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_6 .
Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання, те, що ОСОБА_6 претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 немає, обвинувачений працює водієм і це його єдине джерело доходу, суд вважає, що для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення обвинуваченого слід обрати покарання, у виді штрафу, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

У кримінальному провадженні заявлені цивільні позови - прокурора в інтересах держави в особі Міської лікарні № 3 до ОСОБА_5 у сумі 628,81 грн. витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_6 та прокурора в інтересах Очаківської центральної районної лікарні до ОСОБА_5 у сумі 372,96 грн. витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_6 .

Позов в інтересах держави в особі Міської лікарні № 3 до ОСОБА_5 у сумі 628,81 грн. повністю визнаний обвинуваченим ОСОБА_5 , його розмір доведений, що підтверджується довідкою Міської лікарні № 3 від 05.05.2016 № 643/01-06. При цьому його слід задовольнити частково, в сумі 578,81 грн., оскільки обвинуваченим ОСОБА_5 добровільно відшкодовано 50 грн. витрат на лікування ОСОБА_7 , що підтверджується квитанцією № 0.0.643379065.1 від 31.10.2016.

Позов прокурора в інтересах Очаківської центральної районної лікарні до ОСОБА_5 у сумі 372,96 грн. - витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_6 , визнаний обвинуваченим ОСОБА_5 повністю, частково сплачений у сумі 50 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.643377777.1 від 31.10.2016, відтак підлягає задоволенню частково, у сумі 322,96 грн.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення експертиз на загальну суму 5520,60 грн., які підтверджені документально та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Міської лікарні № 3 до ОСОБА_5 про стягнення 628,81 грн. витрат на стаціонарне лікування, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь місцевого бюджету Ленінського району м. Миколаєва 578,81 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов прокурора в інтересах Очаківської центральної районної лікарні до ОСОБА_5 про стягнення 372,96 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь місцевого бюджету Очаківського району в сумі 322,96 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертиз у сумі 5520,60 грн.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

16.11.2016