Справа № 148/1722/16-к
Провадження №1-кп/148/177/16
В И Р О К

Іменем України

09 вересня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Тульчині обвинувальний акт із угодою про примирення по кримінальному провадженню № 0000247 від 20.04.2016 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та проживаючої в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, не працюючої, несудимої, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 19.04.2016 приблизно о 12:00 год., знаходячись на території Колгоспного ринку, що за адресою м. Тульчин, вул. Спартака, 2, тобто знаходячись у громадському місці з обмеженим простором, помітила на столику біля торгового кіоску мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SМ-В 360Е», який залишила власниця ОСОБА_5 і в ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку чужого майна.

З метою протиправного заволодіння майном, яке на законних підставах належало іншій особі, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи, що мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SМ-В 360Е» завідомо є чужим для неї, тобто таким, що перебуває у власності іншої особи, таємно, з корисливих спонукань, переконавшись у відсутності осіб, які б усвідомлювали факт викрадення майна та скориставшись цим шляхом вільного доступу, протиправно заволоділа мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «SМ-В 360Е», вийняла сім-карту з мобільного телефону та викинула її, чим заподіяла потерпілій матеріальної шкоди.

Згідно висновку товарознавчої експертизи № 923 від 04.07.2016 вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі «SМ-В 360Е» на момент вчинення злочину становить 1100 гривень.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

13.07.2016 потерпіла ОСОБА_6 з одного боку та підозрювана ОСОБА_4 з іншого боку уклали угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, яка разом з обвинувальним актом була направлена до суду.

Згідно даної угоди підозрювана та потерпіла дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені їй п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягать стягненню з обвинуваченої на користь держави понесені на залучення експертів судові витрати в розмірі 440,20 грн.

Керуючись ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 13.07.2016 між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.185 КК України і призначити їй узгоджене сторонами покарання в виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави понесені на залучення експертів судові витрати в розмірі 440,20 грн.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: