АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/790/1680/16 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , представника апелянта ОСОБА_7 , з участю слідчого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали даного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 10 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді вищевказаного суду від 11 10 2016 року задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0001420, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.192, ч.1 ст.388 КК України та накладено арешт на майно, вилучене 05.10.2016 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 .
Як встановив суд, 20.10.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ Компанія «Строма» в особі її директора ОСОБА_11 було укладено договір кредиту №805/6/18/6-128, відповідно до якого останні отримали грошові кошти в сумі 1888667 доларів США, що в еквіваленті складало 9500000 гривень. Кінцевим терміном виконання умов договору і повернення кредиту було 18.10.2013 року.

У якості забезпечення своїх зобов`язань по кредитному договору між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ Компанія «Строма» той же день було укладено договір іпотеки №805/13/26/6-1618 та в іпотеку надано нежитлові приміщення в літ. «А-4» та «Б-5» за адресою: АДРЕСА_2 .

В грудні 2013 року виплати за договором кредиту ТОВ Компанія «Строма» припинились. На неодноразові вимоги ТОВ Компанія «Строма» не реагувало, а навпаки, за допомогою підроблених листів ПАТ «Укрсоцбанк», наданих до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, зняло заборону на відчуження залогового майна і передало його, чим унеможливило звернення банку до суду із позовом про стягнення майна на користь іпотекоутрмувача.

На ухвалу слідчого судді, ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вищевказану ухвалу суду про арешт майна, і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, посилаючись на те, що наявність заборони щодо відчуження, розпорядження, та/або користування правовстановлюючими документами та їх копіями на землю, фактично позбавляє власника та користувача земельних ділянок вільно відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися такими земельними ділянками при тому, що в ухвалі слідчого судді від 21.09.2016 року про надання дозволу на обшук не зазначено переліку документів з вказанням адрес розташування земельних ділянок та осіб, які володіють земельними ділянками, що підлягають вилученню.

Крім того, зазначив, що слідчий суддя наклав арешт на майно без відповідного обґрунтування слідчим необхідності такого арешту.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи представника апелянта ОСОБА_7 , який просив про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора та слідчого про законність та обґрунтованість ухвали, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Приймаючи рішення про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001420, внесеному до ЄРДР від 13.03.2013 року, а саме на майно, вилучене 05.10.2016 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя прийшов до висновку, що згідно наявних в матеріалах справи відомостей є підстави вважати, що вищезазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і не застосування його арешту може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

У розумінні положень ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та

або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

На думку судової колегії, слідчим доведено, що арешт вказаного майна застосований з метою забезпечення доказової бази по кримінальному провадженню, так як вказане майно відноситься до предметів, що відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Так, при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.2,4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 10 2016 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги ОСОБА_9 , не вбачає.

Керуючись ст.ст. 392, 404,405, ч.3 ст.407,418,419,422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 10 2016 року про задоволення клопотання слідчого та про накладення арешту на вилучене (докладно зазначене в ухвалі суду від 11 10 2016 року) майно, яке належить ОСОБА_9 та було вилучене в останнього під час обшуку від 05 10 2016 року за ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21 09 2016 року, а саме за адресою: АДРЕСА_1 із зобов`язанням слідчого передати на відповідальне зберігання ОСОБА_9 всі оригінали правовстановлюючих документів щодо земельних ділянок з одночасним дозволом слідчому виготовити їх копії для долучення до кримінальної справи №0001420, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Оскарження даної ухвали, в порядку ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий: Судді :