Провадження № 1-кп/537/179/2016
Справа № 537/2884/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.08.2016 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23 березня 2010 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
- 25 травня 2012 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 29.03.2016 року по відбуттю строку покарання;
- 29 квітня 2016 року направлено обвинувальний акт Кременчуцькою місцевою прокуратурою до Автозаводського районного суду м. Кременчука за ч.2 ст.190 КК України ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука у судді ОСОБА_1 перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На обґрунтування заявленого клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор вказала, що обвинуваченому слід обрати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою для запобігання спробам останнього переховуватися від суду, оскільки останній перебував у розшуку, а також вчиняти нові злочини, оскільки останні неодноразово судимий.
Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, пояснив, що він від явки до суду не ухилявся, а знаходився в дома та вчиняти нові злочини не збирається.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 331 КПК України суд під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно зі статтею 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.
Вирішуючи заявлене прокурором клопотання щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить із вимог статті 29 Конституції України, якими передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Наведені Конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканість поєднується з такими ж вимогами статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), яка відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.
Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року встановлено, що відсутність чітко сформульованих положень, які б визначали чи можливо належним чином продовжити застосування на стадії досудового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного на визначений період на стадії досудового слідства, не відповідає критерію «передбачуваності закону» для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції (п.74)
За викладених обставин, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, з метою запобігання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, оскільки останній перебував у розшуку та спробам обвинуваченого вчиняти нові злочини, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись статтями 177, 331, 371, 372 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - а саме: з 26 серпня 2016 року 14:00 години до 24 жовтня 2016 року до 24 години.
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її проголошення.
Ухвала є остаточною та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1