Провадження № 1-кс/638/3140/16
У Х В А Л А

іменем України

„23 вересня 2016 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3 .

Підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000101 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не судимого, призваного 03 листопада 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдата, кулеметника кулеметного відділення взводу охорони 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
Органом досудового розслідування встановлено, що 03 листопада 2015 року солдат ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 у Збройні Сили України та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ).

В подальшому солдата ОСОБА_4 переведено до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , де наказом командира вказаної військової частини № НОМЕР_3 від 28 квітня 2016 року останній зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення і призначений на посаду стрільця 1 кулеметного відділення взводу охорони.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію, а згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14 січня 2015 року оголошено її проведення протягом 2015 року у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності даного Указу Президента.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України. Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України.

20 травня 2016 року, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №102 від 20 травня 2016 року та затвердженого графіку відпусток групи бойового управління на 2016 рік, військовослужбовець строкової служби солдат ОСОБА_4 відбув у чергову відпустку строком на 10 діб, тобто до 29 травня 2016 року включно.

29 травня 2016 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 зателефонував на мобільний телефон ТВО начальника групи бойового управління капітану ОСОБА_5 та повідомив, що його мати захворіла та попросив, щоб йому надали ще декілька днів відпустки для догляду за своєю матір`ю.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №108 від 30 травня 2016 року ОСОБА_4 надано три дні додаткової відпустки за вищевказаними обставинами, з якої останній мав повернутися 01 червня 2016 року.

Однак, солдат ОСОБА_4 , 01 червня 2016 року вирішив стати на злочинний шлях та не з`явитися вчасно на службу з відпустки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 01 червня 2016 року, без поважних на те причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та станом на сьогоднішній день до місця служби не повернувся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, своїми умисними діями, солдат ОСОБА_4 вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

16 вересня 2016 солдату ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

У зв`язку з наведеним, прокурор просить обрати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність одного або декількох ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 177 КПК України.

Такими ризиками є те, що ОСОБА_4 проходить службу у Національній Гвардії України, являється військовослужбовцем, який перебуває у задовільному стані здоров`я, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості та перебуваючи на посаді кулеметника кулеметного відділення взводу охорони 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 самовільно залишив територію вказаної військової частини та був відсутній на військовій службі з 01 червня 2016 року.

У зв`язку з наведеним, прокурор просить обрати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

Відповідно до ч.1ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ч.4 вищезазначеної норми закону передбачено,що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вислухавши міркування сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя приймає рішення про задоволення клопотання.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

Беручи до уваги те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні злочину за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі та за його поведінкою потребується певний контроль суд вважає за можливе застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю.

Керуючись вимогами ст. ст. 176 178, 181, 184, 194 КПК України, -

постановив:

Клопотання Прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000101 від 04 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на останнього обов`язків: прибувати до військової прокуратури Харківського гарнізону за першою вимогою, не залишати місце проходження військової служби в/ч НОМЕР_1 цілодобово та носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 положення ч.5ст.181 КПК України та ч.6ст.195 КПК України .

Покласти зобов`язання на слідчого або працівника органу поліції перед застосуванням електронного засобу контролю під розпис роз`яснити ОСОБА_4 правила користування пристроєм,техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.

Строк дії ухвали 2 місяця до 23 листопада 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та підлягає врученню підозрюваному.

Слідчий суддя:

Копію ухвали отримав «____» _________ 2016 р. (_________________)