Справа № 274/5515/15-к
Провадження №1-в/0274/53/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

помічника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

захисника. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5

представника РВК №73 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,

засудженого. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області в режимі відео-конференції з приміщення Райківської виправної колонії №73 провадження за заявою про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котівка, Радомишльського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого: 1) 26.01.2011 року за ст.185 ч.1 КК України до 80 годин громадських робіт; 2) 20.09.2011 року за ст.ст.186 ч.2, 69 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 20.09.2013 року по відбуттю строку покарання,

в с т а н о в и в :
На розгляд до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_7 засуджений 11.09.2014 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2, 190 ч.2, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі із призначенням примусового психіатричного лікування за місцем відбуття покарання строком 6 місяців. Початок строку відбуття покарання - 11.02.2014 року, кінець строку - 11.08.2017 року.

Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 19.02.2014 року. Під час утримання в Житомирській установі виконання покарань (№8) вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав.

З 30.10.2014 року відбуває міру кримінального покарання в Райківській виправній колонії Житомирської області (№73). За час відбування покарання допустив 1 порушення вимог режиму тримання, але до дисциплінарної відповідальності не притягувався, було проведено бесіду виховного характеру. Заохочень не має. На виробництві колонії не працевлаштований, ставлення до праці посереднє. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує взаємовідносини із засудженими різної спрямованості, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.

Не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

Безвідповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою міс позбавлення волі, не вбачає суспільної необхідності їх виконання. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки. Не приймає участі у організації виховних заходів, які проводяться установі. Бере учать у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Освіта», «Подолання алкогольної та наркотичної залежності». Інтересу до свого загально-освітнього рівня не проявляє. Над підвищенням свого професійного рівня не працює. В професійно-технічно училищі на базі колонії не навчається. В індивідуальних бесідах не завжди розсудливий. Не бере участі у роботі самодіяльних організацій. Хитрий, брехливий, спокійний. Соціально - корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом листування. Згідно вироку суду має позов на суму 305 грн. 90 коп., але виконавчі листи до установи не надходили. За вироком суду вину у скоєному злочині визнав. За час відбування покарання перебуває на диспансерному обліку нарколога.

У судовому засіданні засуджений подану заяву підтримав. При цьому суду також повідомив, що на даний час у колонії не працевлаштований та із заявами про своє працевлаштування до адміністрації колонії не звертався. Стверджує, що в період відбуття покарання працював впродовж п"яти-шести місяців, виконуючи обов"язки нічного днювального у кімнаті карантину.

Захисник засудженого подану останнім заяву підтримав.

Представник адміністрації виправної колонії щодо задоволення заяви засудженого заперечив, так як останній за час відбуття покарання не довів що став на шлях виправлення.

Прокурор вважає, що за час відбуття покарання засуджений на шлях виправлення не став, а тому положення ст.82 КК України до нього застосованими бути не можуть.

Заслухавши учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами провадження за зверненням засудженого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого.

Так, згідно положень ст.82 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована судом, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст.130 Кримінально-виконавчого кодексу України, заміну не відбутої частини покарання більш м`яким визначено як один з видів заохочення для осіб, засуджених до позбавлення волі. Правом застосування заходів заохочення до засуджених, згідно ст.135 ч.1 КВК України, користуються начальник колонії, а також його прямі начальники.

Порядок заміни невідбутої частини покарання більш м"яким встановлено ст.154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Наведені норми закону вказують на те, що саме адміністрація установи виконання покарань повинна дійти висновку про те, що особа, яка відбуває покарання, довела своє виправлення. Проте, зі змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (п.17), судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Таким чином, при прийнятті рішення по суті справи, суд враховує також те, що ОСОБА_7 має дві непогашені судимості за попередніми вироками, засуджений та відбуває покарання за скоєння нового аналогічного корисливого злочину. За період відбуття покарання характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має, офіційно превлаштований був лише впродовж одного місяця, не працює на даний час, участі у суспільно-корисній праці та діяльності самодіяльних організацій не приймає, інтересу до підвищення свого загальноосвітнього або професійно-технічного рівня не проявляє, не навчається.

Викладене свідчить про те, що за час відбуття покарання засуджений не довів, що став на шлях виправлення.
На підставі викладеного та керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким відмовити за безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з моменту отримання копії.

Суддя: ОСОБА_1