01.03.16 № 336/9179/15-к
Пр. № 1-кп/336/117/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 в кримінальному провадженні за ч.1 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
25 грудня 2015 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя в порядку ст. 291 КПК України надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України.
У підготовчому судовому засіданні потерпіла заявила клопотання про повернення прокурору обвинувального акту в зв`язку з його невідповідністю вимогам кримінального процесуального законодавства.
Необхідність вчинення зазначеної процесуальної дії потерпіла пояснила тим, що в порушення вимог ст. 291 КПК України акт не містить викладу фактичних обставин справи та належного формулювання обвинувачення. Невідповідність формулювання обвинувачення фактичним обставинам справи полягає в тому, що за версією обвинувачення ОСОБА_6 заволодів ноутбуком потерпілої вартістю 6500 грн., між тим фактично обвинувачений заволодів ноутбуком вартістю 5000 грн. і грошовими коштами потерпілої в сумі 1500 грн., які вона передала йому для здійснення ремонту ноутбука. Невірним є і умовивід обвинувачення про відшкодування майнової шкоди через повернення майна. Хоча ноутбук дійсно і був повернений, проте потерпіла не отримала грошові кошти, спрямовані на його ремонт, у сумі 1500 грн., а сам факт повернення майна, технічний стан якого потерпіла як не фахівець не може оцінити, не означає відшкодування шкоди, тим більш, що ноутбук був повернений не в повній комплектації. Для оцінки майнової шкоди належало б призначити товарознавчу експертизу, проте слідство цього не зробило. Підпис прокурора, який склав обвинувальний акт, в порушення вимог п. 9.5.1 «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України» не скріплений печаткою. Незрозумілим є посилання прокурора на відсутність в діях обвинуваченого лише обтяжуючої покарання обставини, яка передбачена п. 7 ч. 1 ст. 67 КК України, у відсутність висновків про наявність або відсутність інших обставин, які обтяжують покарання і які зазначені в ст. 67 КК України. Невірним є посилання в обвинувальному акті і на непред`явлення цивільного позову, хоча потерпіла заявила позов на стадії досудового розслідування, а його текст передала слідчому для долучення до матеріалів кримінального провадження.
У зв`язку з викладеним просить про повернення обвинувального акта прокурору.
Захисник і обвинувачений також клопочуться про повернення обвинувального акта, виходячи з таких обставин.
Захисник заявила, що матеріали досудового розслідування її підзахисному не були відкриті, а посилання в реєстрі процесуальних дій на вчинення цієї дії 14 грудня 2015 року є необ`єктивним. Розписка про отримання обвинуваченим копій обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування містить не його підпис. Фактично ОСОБА_6 копій цих документів не отримував.
Обвинувачений підтвердив доводи захисника, заявивши, що з матеріалами досудового розслідування не знайомився, копій обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування не отримував, розписка в матеріалах провадження про отримання ним цих документів містить не його підпис. Взагалі до прокуратури він ніколи не викликався, а всі слідчі дії, в яких він брав участь, проводилися слідчим.
Прокурор проти задоволення клопотань заперечує, зазначивши, що перелічені потерпілою недоліки є наслідком описок та технічних помилок, які не перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акту. Що стосується відсутності посилання на пред`явлений на стадії розслідування позов, потерпіла вправі пред`явити його до судового розгляду, а незазначення цієї інформації в обвинувальному акті не звужує прав потерпілої. Належність підпису тій чи іншій особі може підтвердити лише почеркознавча експертиза, тому твердження обвинуваченого про те, що він не підписував розписку, не є переконливими.

У зв`язку з викладеним просить про призначення на підставі обвинувального акту судового розгляду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд знаходить за необхідне повернути обвинувальний акт прокуророві у зв`язку з його невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України, виходячи з таких міркувань.
Підготовче судове засідання в судовому провадженні у першій інстанції є обов`язковою і самостійною стадією кримінального процесу, в якій суд визначає можливість на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Однією з умов можливості призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, є відповідність його вимогам КПК України, а згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні, яке відбувається за обов`язкової участю обвинуваченого та його захисника, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, такі відомості:виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

Обвинувальний акт не відповідає наведеним вимогам, оскільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення не відповідає обставинам, які мали місце в дійсності, на чому зауважила потерпіла, яка зазначила, що спричинена їй шкода складається з вартості не лише ноутбука, але й грошових коштів, переданих обвинуваченому на його ремонт, тобто обвинувачений заволодів не лише предметом матеріального світу, але й грошима в певній сумі.
У зв`язку з викладеним хибним є висновок автора обвинувального акту про відшкодування майнової шкоди через повернення в натурі викраденого майна.
Згідно із ст. 91 КПК України до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відносяться, зокрема: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, тобто фактичні обставини справи.
Погоджуючись з доводами клопотання про неправильне зазначення предмету викрадення, суд вважає, що це є порушенням вимоги до обвинувального акту щодо викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

Як випливає з п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.
В обвинувальному акті зазначено, що кримінальним правопорушенням потерпілій заподіяно матеріальну шкоду в сумі 6500 грн., проте висновок прокурора в цій частині не підкріплений експертним дослідженням, призначення якого при вирішенні питання про розмір збитків є обов`язковим.
Згідно із ст. ст. 109, 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.
Як випливає з наведених норм процесуального закону, реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком і невід`ємною частиною обвинувального акту і має відповідати вимогам щодо нього, встановленим ст. 109 КПК України.
Згідно із ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування потерпілою пред`являвся цивільний позов, між тим обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування не лише не містять посилання на це, а, навпаки, - в обвинувальному акті є інформація про те, що цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
І хоча потерпіла вправі реалізувати своє право на вирішення цивільного позову одночасно з кримінальним провадженням шляхом подання позову до початку судового розгляду, між тим в силу наведених вимог кримінального процесуального закону за умови його пред`явлення під час досудового розслідування він має бути долученим до обвинувального акту і вручений в копії обвинуваченому, а невиконання цієї вимоги є порушенням КПК і підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Згідно із ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування.
Судом встановлено, що ця вимога закону прокурором виконана не була, що свідчить не лише про невідповідність обвинувального акта положенням кримінального процесуального закону, а й про порушення права особи на захист, яке також є предметом захисту КПК і Основного закону України.
Дійшовши висновку про ненадання підозрюваному доступу до матеріалів досудового розслідування і неотримання ним копії обвинувального акта, суд керується твердженнями ОСОБА_6 , який послідовно беззаперечно заявляє про те, що він до прокуратури не викликався, обвинувального акта не отримував, а розписка, додана до обвинувального акту, містить не його підпис.
При цьому суд не приймає до уваги доводи прокурора про те, що лише висновок експерта про належність підпису особі є належним засобом доказування, у відсутність якого не можна погодитися з ґрунтовністю доводів обвинуваченого в цій частині, оскільки призначення експертизи за вказаних обставин не передбачено законом, між тим заява особи про порушення її права не дає підстав для сумнівів в об`єктивності цієї заяви.
Висновок автора обвинувального акту про відсутність в діях підозрюваного лише такої обтяжуючої обставини, як вчинення злочину щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності (п. 7 ч. 1 ст. 67 КК України), також є свідченням порушення вимог кримінального процесуального законодавства.
Враховуючи наведене, суд констатує, що наданий суду обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а перелічені порушення не є такими, що наповнені лише формальним змістом.
Указані недоліки перешкоджають прийняттю судом рішення про призначення кримінального провадження до судового розгляду.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що обвинувальний акт та додатки до нього не відповідають вимогам ст. 291 КПК України, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Констатуючи наведені порушення кримінального процесуального законодавства, суд не погоджується з доводами потерпілої про безпідставне непроставлення печатки на підпису прокурора, так як ст. 291 КПК України містить вимогу про підпис прокурора, який склав обвинувальний акт, без згадування про печать, тому її відсутність не можна розцінювати як порушення вимог КПК.
Керуючись ст.ст. 291-293, 314, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за ч. 1 ст. 190 КК України прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 через невідповідність обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1