АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/222/16 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 185, ч.1 ст.263 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2016 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Сизівка, Сакського району Автономної республіки Крим, громадянин України, з неповною середньою освітою, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , судимий: 10.03.1994 року Сакським районним судом АР Крим за ч.2 ст.140 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі, ст. 46-1 КК України (1960 року) 1 рік 6 місяців; 24.06.1996 року Сакським районним судом АР Крим за ч.3 ст. 140 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі, 25.02.1999 року звільнений по відбуттю покарання; 02.12.1999 року Сакським районним судом АР Крим за ч.3 ст.88, ст.44 КК України (1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 21.09.2000 року тимже судом за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 42 КК України (в ред.1960 року), до 3 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, 12.04.2003 року звільнений по відбуттю строку покарання; 26.02.2004 року тимже судом за ч.3 ст. 185, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі, 18.05.2004 року тим же судом за ч.2 ст.289, ст.69, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 29.12.2006 року звільнений від відбування покарання на 6 місяців 29 днів, 10.03.2010 року Джанкойським місцевим судом АР Крим за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту, 10.06.2010 року звільнений по відбуттю покарання, 26.08.2011 року тим же судом за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 30.11.2012 року звільнений по відбуттю покарання,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України з призначенням покарання:

- за за ч. 2 ст.185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст.263 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Міра запобіжного заходу до набрання вироком чинності залишена без змін тримання під вартою. Строк відбування покарання відраховано з 10.09.2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз № 500 від 04.12.2013 року та №270 від 15.11.2013 року у загальному розмірі 684, 60 гривень.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним в тім, що 14.11.2013 року, приблизно о 12 годині 45 хвилин, перебуваючи на не охоронюваній території Відокремленого підрозділу «Вагонне депо Основа» ДП «Південна залізниця», розташоване за адресою: м.Харків, вул.Привокзальна 5-А, діючи з корисливих мотивів, з умислом, направленим на заволодіння чужим майном, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з майданчика демонтажу вагонів викрав одну зовнішню та одну внутрішню пружини візка залізничного вагону, завдав підприємству матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 500 від 04.12.2013 року, на 334 гривні 80 копійок.

Крім цього, на початку жовтня 2013 року, точний час та дата не встановлені, ОСОБА_8 , знаходячись поблизу з.п. Верещаківська-Левадська Південної залізниці, що розташована на території Червонозаводського району м.Харкова, знайшов 16 патронів, які забрав, тим самим придбав, з того часу зберігав при собі.

14.11.2013 року, близько 13 години 15 хвилин, в ході проведення заходів в районі з.п. Предузлова Південної залізниці у Червонозаводському районі м.Харкова, у ОСОБА_8 у лівій кишені светра була виявлена пластикова пляшка об`ємом 0,5 л, в якій знаходились патрони в кількості 16 штук. Згідно висновку судово-криміналістичної експертизи №270 від 15.11.2013 року, надані на дослідження шістнадцять вилучених у ОСОБА_8 патронів є бойовими припасами - пістолетні патрони калібру 9 мм (9x18 ПМ), призначені для стрільби із зброї відповідного калібру та придатні для стрільби, які ОСОБА_8 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

На вказане судове рішення обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційу скаргу з доповненням, в якій просить про скасування вироку та ухвалення нового вироку, мотивуючи допущеними в ході досудового розслідування грубих порушень його процесуальних прав. Вину у вчиненні злочинів визнавав, так як працівники міліції обіцяли про призначення йому покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі. В доповненні до апеляційної скарги просить застосувати зміни, передбачені ст.72 КПК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримували доводи поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив про залишення рішення суду без змін, не заперечував проти застосування ч.5 ст.72 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Розглядом кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що суд першої інстанції дане кримінальне провадження розглянув відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження докази щодо фактичних обставин справи не досліджував. При дослідженні доказів суд обмежився допитом обвинуваченого, який повністю визнавав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, вивченням даних про особу обвинуваченого. При цьому головуюча ретельно роз`яснила учасникам судового процесу порядок та наслідки розгляду кримінального провадження за ч.3 ст.349 КПК України. Обвинувачений надав суду заяву, в якій висловив згоду на розгляд справи без дослідження усіх доказів та зазаначив, що йому роз`яснені та зрозумілі положення ч.3 ст.349 КПК України. /т.2 а.с.23/. Потерпіла сторона просила про розгляд справи без участі представника. /т.2 а.с.14/. При таких обставинах суд порядок розгляду справи відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України не порушив.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування у будь-якому разі судового рішення, в тому числі і право обвинуваченого на захист, колегією не встановлено. Матеріали кримінального провадження містять дані про те, що в ході досудового розслідування ОСОБА_10 належним чином було роз`яснено право на захист, при цьому він заявив, що правової допомоги не потребує. /т.1 а.с.149/.

При перевірці вироку в частині правильності призначення покарання обвинуваченому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.65 КК України обрав ОСОБА_8 покарання за кожною із статей закону, та остаточного, на підставі ст.70 КК України. При цьому врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є тяжким та середньої тяжкості злочинами, виважено підійшов до їх наслідків. В достатній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в виді позбавлення волі, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно ніде не працював, по місцю проживання ніяк не характеризується по причині тривалого там непроживання, постійного місця проживання та роботи не має. Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин обвинуваченого суд не встановив. При апеляційному перегляді судового рішення встановлено наявність у ОСОБА_8 захворювання - туберкульоз легень в стадії часткової кальцинації.

За таких обставин колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_11 покарання покарання в мінімальних /ч.1 ст.263 КК України/ та близьких до мінімальних /ч.2 ст.185 КК України/ граничних межах санкцій статей, за якими засуджений, та остаточне покарання за сукупністю злочинів, являється необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, відповідає вимогам ч.2 ст.50 КК України, що не дає підстав для пом`якшення призначеного йому покарання. Виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, який не має постійного місця роботи, суспільно-корисною працею не займався, в період непогашених судимостей за попередні злочини продовжував вчиняти злочини. Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 не вбачається.

Поряд з цим є законні підстави для застосування ч.5 ст.72 КК України, зарахування ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 10.09.2015 року по 25 люте 2016 року включно із співвідношення: 1 дню утримання під вартою відповідає 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2015 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, тобто попереднє ув`язнення з 10.09.2015 року по 25 люте 2016 року включно, із співвідношення: 1 дню утримання під вартою відповідає 2 дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

СУДДІ:
_____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_12 ОСОБА_4