Справа № 302/303/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2016смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю : прокурор ОСОБА_3 ,

потерпіла цивільний позивач ОСОБА_4 ,

її представник адвокат ОСОБА_5 ,

обвинувачена цивільний відповідач - ОСОБА_6 ,

її захисник адвокат ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № в ЄРДР 0000039 про обвинувачення

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженки с. Нанково Хустського району, Закарпатської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 , одружена, утримує двоє неповнолітніх дітей, з повною загальною середньою освітою, постійного місця праці не має, раніше не судима,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
02.12.2015 р. біля 10:00 год. водій ОСОБА_6 в порушення вимог п. 2.1.а Правил дорожнього руху України без посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно справним транспортним засобом (легковим автомобілем) марки «FIАТ» моделі «SКUDО» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Хуст-Долина, рухаючись головною дорогою з м.Хуст в напрямку смт. Міжгір`я, між населеними пунктами с. Запереділля та смт. Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5, 12.1. та 1.10. (в частині тлумачення поняття «смуга руху», «безпечна швидкість» та «дорожні умови») Правил дорожнього руху України, не обрала безпечну швидкість руху керованого нею транспортного засобу, не урахувала дорожню обстановку щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотрималася обов`язку в тому, що її дії, як учасника дорожнього руху не повинні створювати небезпеку для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян та не врахувала під час керування дорожні умови де, на підйомі прямої ділянки дороги, допустила виїзд за межі дорожнього полотна проїжджої частини дороги, а саме правої смуги руху, наїхала на схил гори з правої сторони по руху, де керований нею транспортний засіб перекинувся через ліву сторону зі схилу гори на узбіччя автодороги.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «FIАТ» моделі «SКUDО» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сиділа на передньому крайньому справа пасажирському сидінні салону вказаного вище транспортного засобу, отримала згідно висновку судово-медичної експертизи № 511 від 07.12.2015 року тілесні ушкодження у виді: важкої хребтоспінальної травми шийного відділу хребта, яка супроводжувалась переломо-вивихом шийного хребця з пошкодженням спинного мозку, набряком легень та речовини головного мозку, гострою серцево-судинною недостатністю, що обумовило зупинку серцевої та легеневої діяльності, припинення функцій ЦНС, які виникли від виступаючих частин салону даного транспортного засобу та різкого «хлистоподібного» руху голови (згинанні, розгинанні) шийного відділу хребта під час ДТП і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 .

Водій ОСОБА_6 грубо порушила вимоги п.п. 1.5., 12.1. та 1.10 Правил дорожнього руху України, а саме :

п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п. 1.10. У частині тлумачення «смуга руху», «безпечна швидкість» та «дорожні умови».

Невиконання водієм ОСОБА_6 пунктів 1.5., 12.1 та 1.10 Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням та наслідками ДТП, внаслідок якої потерпіла ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження від яких, перебуваючи на лікуванні в Обласному клінічному центрі нейрохірургії та неврології м.Ужгород ІНФОРМАЦІЯ_3 р. о 12:10 год. померла.

Обвинувачена ОСОБА_6 встановлені обставини та пред`явлене обвинувачення за ст. 286 ч. 2 КК України визнала і показала таке.

Вона не має посвідчення водія і до вказаної події навчалась в автошколі, маючи навики водіння автомобілем. 02.12.2015 р. вранці на автомобілі марки «FIАТ SКUDО», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_9 , вона з ОСОБА_8 виїхали з м.Хуст у напрямку смт.Міжгір`я у справах підприємця ОСОБА_10 . У с.Іза вона пересіла за кермо цього авто з наміром покращити правила водіння. Біля 10 год. між населеними пунктами с.Запереділля і смт.Міжгір`я на смугу її руху виїхали автомобілі (мікроавтобус білого кольору і легкове авто червоного кольору) і вона вирішила забезпечити роз`їзд автомобілів, рухаючись зі швидкістю біля 60 км/год.,виїхавши за межі дорожнього полотна і на схил гори з правої сторони в напрямку її руху, не впоралась з керуванням транспортного засобу, який перекинувся через ліву сторону на узбіччя автодороги. ОСОБА_8 не могла вийти з автомобіля і сказала, що не відчуває ніг. Маленко викликала по телефону швидку медичну допомогу і ОСОБА_8 доставили в Міжгірську рай лікарню. Просить узяти до уваги, що вона придбавала всі необхідні ліки, які просили лікарі, витрачала кошти на проведення МРТ, сприяла транспортуванню потерпілої в Хустську рай лікарню, витративши на все біля 25 тис. грн.. Обвинувачена заявила, що жалкує за вчиненим і розкаюється.

Обвинувачена ОСОБА_6 цивільний позов потерпілої про відшкодування 50 тис. грн.. матеріальної шкоди і 100 тис. грн.. моральної шкоди заперечила повністю з мотивів, що не має коштів для такого відшкодування, а також тому, що ця шкода цивільним позивачем не доведена жодним доказом та неналежно обґрунтована. Окрім цього, посилається на те, що власник автомобіля ОСОБА_10 за укладеним договором обов`язкового страхування забезпечив цивільно-правову відповідальність транспортного засобу у разі заподіяння шкоди життю та майну.

Потерпіла цивільний позивач ОСОБА_4 підтримада заявлений нею цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої злочином у розмірі 50 тис. грн.. матеріальної шкоди, 100 тис. грн.. моральної шкоди, обґрунтувавши ці вимоги моральними стражданнями від втрати близької людини (її матері), що проявилось у особистих душевних переживаннях, спостеріганні таких же страждань близьких осіб: батька (чоловіка померлої), її дітей (внуків померлої), порушення спокою, сну, проявів тривоги. ОСОБА_4 заявила, що не може підтвердити квитанціями, чеками чи іншими документами матеріальні витрати з огляду на перебування в стресі від події і смерті матері. ОСОБА_4 також заявила, що не бажає суворого покарання обвинуваченої, зокрема реального позбавлення волі.

Оцінивши встановлені вище обставини, покази і позицію обвинуваченої, докази в справі, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_6 є винуватою у вчиненні злочину, який мав місце, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Цей висновок суду ґрунтується, окрім визнання встановлених обставин та пред`явленого обвинувачення самою ОСОБА_6 , такими доказами, які не оспорені сторонами кримінального провадження (обвинувачення, захисту і потерпілою): висновком судово-медичної експертизи про причини смерті ОСОБА_8 , висновками авто технічної експертизи про причини ДТП, про технічний стан транспортного засобу, протоколами огляду місця ДТП, транспортного засобу, показами свідка ОСОБА_9 ..

Згідно показів свідка ОСОБА_9 , у день зазначеної вище події, ранком, по вказівці приватного підприємця ОСОБА_11 , він як водій взяв указаний транспортний засіб, який належав цій особі, і разом з обвинуваченою і ОСОБА_8 , які надавали бухгалтерські послуги п/п ОСОБА_12 , виїхав з м.Хуст до смт.Міжгір`я. Під час зупинки в с.Іза він вийшов з автомобіля для огляду колес і побачив, що ОСОБА_13 сіла на крісло водія щоб керувати авто. ОСОБА_9 знав про те, що вона навчається в автошколі і має навики водіння, тому не заперечував. ОСОБА_13 впевнено керувала автомобілем, однак по дорозі між населеними пунктами с. Запереділля і смт. Міжгір`я різко вивернула кермом вправо, внаслідок чого виїхала за межі дорожнього полотна вправо на обочину в напрямку свого руху на схил гори, що призвело до перекидання автомобіля вліво на дах. Пасажир авто ОСОБА_8 була в свідомості однак не могла вийти з автомобіля. ОСОБА_14 зателефонувала на швидку медичну допомогу. Свідок ОСОБА_15 показав, що зустрічних автомобілів (зокрема, легкового авто червоного кольору) перед ДТП він не бачив. Цей же свідок показав, що оскільки працівники ДАІ на місце ДТП не прибули і водії автомобілів запропонували поставити автомобіль з даху на колеса і надати в цьому допомогу він погодився. Після доставки ОСОБА_8 в рай лікарню в смт.Міжгір`я він поїхав на автомобілі в м.Хуст і повідомив про подію власника авто ОСОБА_16 . На його вимогу він на початку досудового розслідування заявляв працівникам поліції, що він керував автомобілем під час ДТП, однак після смерті ОСОБА_8 , надав правдиві свідчення. Свідок також підтвердив, що його притягнуто до адмінвідповідальності з накладенням штрафу за передачу керування транспортним засобом ОСОБА_13 , яка не мала посвідчення водія.

Покази свідка ОСОБА_15 спростовують версію обвинуваченої, що причиною ДТП був виїзд зустрічного автомобіля на смугу руху автомобіля, яким керувала ОСОБА_17 . Покази цього свідка щодо обставин ДТП врешті повністю співпадають з показами обвинуваченої, установленими судом обставинами, не суперечать іншим доказам та стверджують причетність до ДТП ОСОБА_13 та її вину в інкримінованому злочині.

За вчинений злочин ОСОБА_6 підлягає покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання за санкцією ст. 286 ч. 2 КК України, суд зважає на таке.

Обставин, які б обтяжували покарання, не має.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає розкаяння обвинуваченої у вчиненому.

Суд бере до уваги обставини справи, зокрема причини, які сприяли вчиненню злочину: передача керування автомобілем особі, яка не мала прав на таке керування, посвідченим у встановленим законом порядку. Суд зважає на такі наслідки злочину, а саме спричинення смерті потерпілої особи (пасажира автомобіля), тобто посягання злочином на найвищу суспільну цінність життя людини. Суд також бере до уваги те, що злочин віднесений законом (ст. 12 КК України) до тяжких кримінальних правопорушень, на необережну форму вини у виді злочинної самовпевненості.

Суд зважає на особу обвинуваченої, яка вперше вчинила злочин, характеризується позитивно, утримує двоє малолітніх дітей.

Отже, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючої покарання обставини, обставини справи, причини злочину, позитивність особи до вчинення злочину, переконують суд у тому, що запропоноване всіма сторонами кримінального провадження покарання для обвинуваченої, не пов`язаної з ізоляцією від суспільства, є доцільним. Суд вважає, що ОСОБА_13 слід призначити покарання на 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України. Обираючи іспитовий строк для випробування, суд бере до уваги тяжкість злочину, а тому таким вважає, що цей строк має бути максимальним. До ОСОБА_13 слід обрати і додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на максимальний строк, не зважаючи на те, що вона не одержала посвідчення водія. Це переконання суду ґрунтується на тому, що однією з причин злочину було відсутність у ОСОБА_14 належних навичок водія, підтверджених у встановленому порядку. Це додаткове покарання суд визнає запобіжником можливого вчинення подібних злочинів.

З метою посиленого контролю за поведінкою ОСОБА_13 під час відбування покарання з випробуванням, суд визнає доцільним накладенням на неї обов`язків, передбачених пунктами 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав і мотивів та вимог ст.ст. 128 і 129 КПК України.

Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди передбачені ст. 1167 ч. 1, 1168 ч. 2, 1177 ч. 1 КК України. Потерпіла, яка є донькою померлої ОСОБА_8 , зазнала моральних страждань від утрати найближчої людини, що проявилось у глибоких душевних переживаннях, одержання психологічного стресу, неспокою, спостеріганні страждань інших близьких осіб з цього ж приводу. Ці доводи, а також розмір шкоди суд визнає обґрунтованими.

Натомість вимоги про стягнення майнової шкоди суд відхиляє з огляду на їх недоведеність жодним доказом. Окрім цього, ця шкода не конкретизована (в чому саме полягає) і за змістом позову. Доводи обвинуваченої що шкода завдана потерпілій в т.ч. й моральна, має відшкодовуватись за договором обов`язкового страхування, суд відхиляє бо таке не ґрунтується на законі.

Судові витрати у виді вартості судових експертиз, проведених у справі, слід покласти на обвинувачену із стягненням у користь держави.

Запобіжний захід, обраний на досудовому розслідуванні у виді особистого зобов`язання із строком застосування два місяці підлягає продовженню до набрання вироком законної сили.

Речові докази у виді ушкоджених частин від автомобіля, вилучених з місця події, - підлягають знищенню.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, і призначити покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.

Згідно з ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку трьох років не вчинить нового злочину і своєю поведінкою доведе виправлення.

Згідно з ст. 76 КК України під час іспитового строку покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 100000 (сто тисяч)грн. У задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_6 у користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 50 тис. грн.. відмовити повністю.

Судові витрати у виді вартості судової авто технічної експертизи в сумі 320 (триста двадцять) грн.. стягнути з ОСОБА_6 в користь судового експерта ОСОБА_18 .

Речові докази: уламки від бампера і ліхтаря транспортного засобу автомобіля марки«FIАТ SКUDО», що зберігаються в Міжгірському ВП, - знищити.

Запобіжний захід особисте зорбовязання ОСОБА_6 продовжити зі строком дії до набрання вироком законної сили.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення в апеляційний суд Закарпатської області через Міжгірський райсуд.

Суддя: ОСОБА_1