Справа № 211/1388/16-к
Провадження № 1-кп/211/314/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000510 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше віповідно до положень ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у квартирі АДРЕСА_2 , за запрошенням гр.. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 раптово виник умисел на заволодіння чужим майном.

Так, 20.02.2016 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, гр. ОСОБА_7 реалізуючи свій умисел, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю можливих свідків та очевидців маючи раптово виниклий намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно і поза волею власника, шляхом вільного доступу, безоплатно і протиправно заволодів належним гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є дружиною гр. ОСОБА_6 майном, а саме: монітору марки ASUS VW 227D, вартість якого згідно проведеної судово-товарознавчої експертизи № 558 від 23.03.2016 року, становить 2300 гривень, після чого з викраденим майном з місяця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на свій розсуд, тим самим спричинив гр. ОСОБА_5 майнового збитку на загальну суму 2300 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно 20.02.2016 року приблизно о 15 годин 00 хвилин, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , таємно викрав належне потерпілій майно, а саме монітор марки ASUS VW 227D.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 20.02.2016 року її чоловік їй повідомив, що ОСОБА_7 , перебуваючи у них в гостях таємно викрав монітор, на наступний день коли вона звернулася до обвинуваченого, він їй пояснив, що її монітор знаходиться в ломбарді, і він їй його поверне, як тільки отримає заробітну плату, однак так і не повернув, в зв`язку з чим вона вимушена була звернутися до органів поліції. Суд, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів, що характеризують його особу.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, позиції обвинуваченого, суд приходить висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Керуючись вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що він вчинив злочин, який відповідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-нарколога на лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, вину визнав повністю.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено у виді позбавлення волі з застосуванням положень ст. 75, 76 КК України, при цьому враховуючи, особу обвинуваченого, те, що він не працює, підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст. 185 КК України, суд не вбачає.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, якщо протягом цього строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речові докази: монітор марки ASUS VW 227D, який було передано потерпілій ОСОБА_5 під розписку вважати переданим за належністю.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1