Справа № 279/2226/16-к
1-кс/279/398/16
У Х В А Л А
"31" травня 2016 р. Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
з участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду із даною скаргою та просив :
-визнати дії слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 щодо проведення обшуку автомобіля «КІА черато» д.н.з. НОМЕР_1 та вилучення майна незаконними;
-визнати дії слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 щодо його незаконного затримання- незаконними;
- зобовязати слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 повернути йому майно, яке вилучено на підставі протоколу обшуку від 05.04.16 року.
В скарзі вказано, що 05.04.2016р. близько 13:00 години він керував автомобілем «КІА черато» д.н.з. НОМЕР_1 в м.Коростені, був зупинений працівниками поліції, які в нього забрали посвідчення водія та техпаспорт. Всі приїхали до райвідділу поліції. О 17.00 годині він звернувся із заявою до начальника поліції, однак відповіді не отримав, а о 18.30 годині без ухвали суду обшукали його автомобіль, вилучили його речі, авто і до 21.00 години він був позбавлений можливості вільно пересуватися.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, пояснив, що близько 12:30 години 05.04.2016 року на в`їзді до м.Коростеня його зупинили два працівники ДАІ, які забрали у нього посвідчення водія та технічний паспорт на авто і зобов`язали їхати за автомобілем Опель д.н.з. НОМЕР_2 … Приїхавши до Коростенського ВП ГУНП о 13.00 годині у нього працівник поліції, який себе не називав, відбирав письмове пояснення. Після цього його незаконно тримали в приміщенні відділу аж до 18.30 години. Авто вилучили без ухвали суду.
Представник ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримала.
Слідчий проти скарги заперечував, пояснив, що орієнтування мабуть робив черговий по відділу, а він як слідчий, що чергує в оперативній групі, виїхав на огляд місця події і ОСОБА_3 не бачив.
Прокурор проти скарги заперечував.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду судом встановлено, що 05.04.2016 р. близько 12:00 невстановлені особи, за попередньою змовою, знаходячись на неохороняємій території пилорами, розташованої в АДРЕСА_1 , вчинили напад на ОСОБА_8 із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я та з погрозою такого насильства, заволоділи його коштами в сумі 1400 грн, мобільним телефоном та бензопилою.
05.04.2016 року слідчий СВ Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській ОСОБА_7 в період з 18.35 год по 20.03 год з участю ОСОБА_3 провів обшук автомобіля «КІА черато» д.н.з. НОМЕР_1 та вилучив грошові кошти, печатку ФОП, камінці жовтого кольору та сам автомобіль.
06.04.2016 року ухвалою слідчого судді надано дозвіл слідчому СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 на проведення обшуку володіння особи, а саме: легкового автомобіля «Кіа черато» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , та знаходиться в користуванні ОСОБА_3 , з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання викрадених речей та засобів вчинення злочину, які можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні, врятуванням даного майна, відповідно до протоколу, яким вилучено вищевказані речі від 05.04.2016 року, згідно додатку.
Вказане судове рішення набрало законної сили.
05.04.2016 року слідчий своєю постановою визнав вище вказані речі в тому числі і авто речовими доказами.
Також, 06.04.2016 року, ухвалою слідчого судді накладено арешт на автомобіль марки «КІА черато» д.н.з. НОМЕР_1 .
Вказане авто, згідно даних Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить гр-ці ОСОБА_9 .
Відповідно до талонів-повідомлень та копій заяв ОСОБА_3 , він 05.04.2016 року звертався до начальника Коростенського ВП ГУНП із заявами про його утримання працівниками поліції з 13 по 17 годину.
Відповідно до ст.233 КПК України, слідчий має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов"язаних із врятуванням життя людей, чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.
Враховуючи те, що слідчий звернувся до суду із клопотанням про проведення обшуку володіння особи та отримав відповідний дозвіл суду, підстав для визнання дій слідчого, щодо проведення обшуку автомобіля, незаконними немає.
Також судом встановлено, що протокол затримання щодо ОСОБА_3 не складався, тобто його офіційно затримано не було, від нього було отримано пояснення, а в період з 18.35 год по 20.03 год з ним проводились слідчі дії.
Оглянувши пояснення ОСОБА_3 , що знаходиться в матеріалах справе (Т.1., а.с.20), встановлено, що на ньому не вказано ні посади ні прізвища особи, що отримує це пояснення, немає і підпису працівника поліції.
Стаття 303 КПК України визначає вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені на досудовому слідстві. Оскарження затримання особи на досудовому провадженні, не передбачається.
Згідно ч. 3 ст. 309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Таким чином дана вимога скаржника судовому розгляду не підлягає.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справі Курт проти Туреччини 25.05.1998 Суд підкреслює основоположне значення в демократичному суспільстві тих гарантій прав особи від незаконного арешту або затримання властями, що містяться в статті 5. Будь-яке позбавлення волі повинне здійснюватися не лише згідно з основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати цілям статті 5, тобто захищати людину від свавілля властей.
З метою перевірки факту та підстав утримання ОСОБА_3 необхідно повідомити прокурора.
З питання повернення тимчасово вилученого майна суд прийшов до наступних висновків.
Згідно ст.168 ч.2 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку і огляду.
Стаття 237 ч.7 КПК України говорить про те, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК. На підставах та в порядку, передбаченому КПК допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Майно вилучене слідчим є майном, що вилучено в законному порядку. Вказане майно визнано речовим доказом, а на авто накладено арешт. Інші речі : грошові кошти, печатка, камінці, та інші, зобовязано повернути ОСОБА_3 . 21.04.2016 року ОСОБА_3 отримав грошові кошти, печатку, камінці, та інші вилучені в нього речі.
Стаття 100 ч.1 КПК України говорить про те, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 (Тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (Арешт майна) КПК України.
Тимчасового доступу до майна не має, а питання про арешт на майно вже судом вирішено, ухвалою від 06.04.2016 року накладено арешт на вказаний автомобіль, підозра у кримінальному провадженні нікому не висовувалась.
Таким чином випадки щодо заборони повернення речових доказів, передбачені ст.100 ч.1 КПК України відсутні.
Крім того, стаття 100 ч.6 п.1 КПК України говорить про те, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Вказаний автомобіль власнику повернутий не був.
Відповідно до ст. 168 ч.4 КПК України, після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов"язана забезпечити схоронність майна в порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.
Відповідно до п.20 Постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 року, яким визначено порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, "Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Майно фактично зберігається на території Коростенського відділу поліції.
Однак Постанова КМУ № 1104 зобовязує зберігати автотранспорт на спеціальних майданчиках і стоянках Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Але Коростенський ВП такі майданчики чи стоянки, на підставі та з дотриманням положень Постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 року, документально не визначив.
Таким чином, суду не надано ніяких документально підтверджених даних про те, що територія Коростенського відділу поліції, де зберігається авто, є спеціальним майданчиком чи стоянкою ДАІ.
За таких обставин, автомобіль як речовий доказ зберігається з порушенням положень Постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 року. Слідчий, виносячи рішення про місце зберігання авто не взяв до уваги положення Постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 року та визначив місце зберігання авто, яке не відповідає чинному законодавству.
З часу вилучення автомобіля. Пройшло майже 2 місяці і у слідчого був достатній час для отримання зразків та призначення експертиз. Експертизу повязану з авто по справі вже призначено.
За таких обставин суд приходить до висновку, що на досудовому слідстві не в повній мірі дотримуються вказаних положень норм права, що призводить до порушення прав користувача майна - автомобіля. Клопотання в частині повернення автомобіля підлягає задоволенню.
Враховуючи те, що інші вилучені у ОСОБА_3 речі - грошові кошти, печатка, камінці, та інші, вже йому повернуті, в цій частині в задоволенні скарги необхідно відмовити.
Відповідно до ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала про зобовязання вчинити певну дію.
Керуючись статтями 303 - 309 КПК України, -
Скаргу задовольнити частково.
В частині визнання незаконними проведення обшуку автомобіля марки «Кіа черато» д.н.з. НОМЕР_1 та незаконного затримання ОСОБА_3 відмовити.
З метою перевірки факту та підстав затримання та утримання ОСОБА_3 в Коростенському ВП ГУНП в Житомирській області - повідомити Коростенського місцевого прокурора Житомирської області.
В частині повернення інших вилучених 05.04.2016 року під час обшуку речей - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1