Справа № 676/1071/16-к
Провадження № 1-кп/676/154/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 10 лютого 2016 року до ЄРДР за № 0000085, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше судимого вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2016 року за ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
в с т а н о в и в:

10 лютого 2016 року близько 3 год. ОСОБА_5 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом зайшов на подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить потерпілому ОСОБА_4 , де без належного на те дозволу власника шляхом вільного доступу через відчинені двері сів за кермо автомобіля марки Daewoo Lanos TF69Y, об`ємом двигуна 1498 см?, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 96368 грн., що належить потерпілому ОСОБА_4 , завів двигун автомобіля ключем-оригіналом, що знаходився у замку запалювання та поїхав у с. Малий Жванчик Дунаєвецького району Хмельницької області, таким чином умисно повторно незаконно заволодів транспортним засобом, проте, не впоравшись з керуванням, залишив вказаний автомобіль біля місцевого ставка поблизу 31 км + 800 м автодороги Стара Ушиця-Кам`янець-Подільський неподалік с. Крушанівка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив наведені вище обставини справи та пояснив, що у ніч події зайшов на подвір`я до потерпілого ОСОБА_4 , відчинив дверцята його автомобіля, які були незачинені і побачивши, що у замку запалювання є ключ, вирішив відігнати автомобіль у інше місце та сховати, щоб помститися потерпілому за його невдалі стосунки з матір`ю обвинуваченого. Після чого сів за кермо автомобіля, привів його у рух та поїхав у с. Малий Жванчик Дунаєвецького району Хмельницької області. Змінивши плани, вирішив повернутися в с. Подільське, однак автомобіль забуксував біля ставка, тому був змушений його там і залишити. Потерпілому ОСОБА_4 написав записку з вказівкою на місце перебування автомобіля, яку поклав на поріг його домоволодіння. Висловив каяття з приводу вчиненого, цивільний позов потерпілого визнав повністю.

Крім визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_5 , його вина у вчиненні інкримінованого діяння об`єктивно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що ввечері 9 лютого 2016 року на подвір`ї свого домоволодіння залишив як завжди автомобіль, у замку запалювання якого знаходився ключ. Зранку наступного дня виявив відсутність автомобіля, тому викликав співробітників поліції. В подальшому його сестра знайшла на порозі будинку записку, в якій було зазначено, що автомобіль знаходиться біля ставка, з погрозою фізичною розправою у разі повідомлення про цю подію. З поліцією знайшов автомобіль біля ставка неподалік с. Крушанівка. На автомобілі було безліч подряпин, випарувався антифриз та згорів двигун. Заявлений цивільний позов підтримав, оскільки ОСОБА_5 жодних спроб щодо відшкодування завданих збитків не вживав. Просив застосувати до нього несуворе покарання.

З даних протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10 лютого 2016 року (а.м.к.п. 59) вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що в період з 3 год. по 7 год. 10 лютого 2016 року з подвір`я по АДРЕСА_1 невідома особа таємно заволоділа його автомобілем марки Daewoo Lanos, НОМЕР_2 .

Даними протоколу огляду місця події від 10 лютого 2016 року (а.м.к.п. 61-63), що здійснювався на підставі добровільної згоди власника ОСОБА_4 , зафіксовано відсутність автомобіля потерпілого на подвір по АДРЕСА_1 , при цьому, ворота перебували у відчиненому стані, а на поверхні ґрунту на території господарства були наявні сліди шин.

З даних протоколу огляду від 10 лютого 2016 року (а.м.к.п. 65-69) судом встановлено, що на 1,6 км ґрунтової дороги, що прилягає до автодороги «Кам`янець-Подільський Стара Ушиця» на ділянці 31 км + 800 м, виявлено автомобіль марки Daewoo Lanos, НОМЕР_2 , що розташований в напрямку виїзду до автодороги, передня частина автомобіля перебуває у болоті на рівні половини передніх коліс, вся поверхня автомобіля забруднена болотом, двері відчинені, у нижній частині усіх дверей та на бампері наявні подряпини, у салоні автомобіля кермо забруднене болотом, під козирком над водійським сидінням наявне посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс, у замку запалювання знаходиться ключ.

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 8 травня 2012 року (а.м.к.п. 72), автомобіль марки Daewoo Lanos, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить потерпілому ОСОБА_4 .

Показання обвинуваченого та потерпілого щодо записки з повідомленням про місцезнаходження автомобіля та погрозою підтверджені даними аркуша паперу (а.м.к.п. 78), на якому наявний напис про те, що викрадений автомобіль знаходиться біля ставу, який орендує ОСОБА_6 , а також про погрозу у разі повідомлення про викрадення автомобіля.

Даними висновку судової товарознавчої експертизи № 22а від 11 лютого 2016 року (а.м.к.п. 84-88) підтверджено, що вартість автомобіля марки Daewoo Lanos, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 10 лютого 2016 року складає 96368 грн. Крім цього, пошкодження на передньому бампері у вигляді розламів в двох місцях та на задньому бампері у вигляді розламу по центру підтверджені даними протоколу огляду транспортного засобу від 11 лютого 2016 року (а.м.к.п. 89).

Як встановлено з даних дослідженого судом протоколу проведення слідчого експерименту від 17 лютого 2016 року (а.м.к.п. 133-139), що проводився у визначеному Законом порядку, ОСОБА_5 добровільно, у довільній формі розповів та показав на місці події, як та за яких обставин 10 лютого 2016 року з подвір`я домогосподарства ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 він здійснив угон автомобіля марки Daewoo Lanos, НОМЕР_2 , поїхавши у с. Малий Жванчик, а на шляху назад був змушений залишити автомобіль біля ставу в с. Крушанівка через те, що забуксував ним у багнюці.

Таким чином, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов наступних висновків.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце, дії обвинуваченого містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і становлять собою незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно. Вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного діяння повністю доведена в судовому засіданні і він підлягає покаранню за його вчинення.

На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

ОСОБА_5 на час вчинення злочину судимим не був, однак перебував у статусі обвинуваченого у кримінальному провадженні за вчинення корисливих злочинів, за місцем проживання Подільською сільською радою Кам`янець-Подільського району Хмельницької області характеризується негативно, як такий, що не навчається і не працює, схильний до вчинення сімейних скандалів, з приводу чого неодноразово надходили скарги у сільську раду та правоохоронні органи, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, утриманців не має.

З врахуванням обставин справи, характеру та ступеню тяжкості вчиненого діяння, особи обвинуваченого, який є людиною молодого віку, завдану моральну шкоду не відшкодував, з огляду на позицію потерпілого, який просив призначити несуворе покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України без конфіскації майна, оскільки саме такий вид покарання вбачається необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив інкриміноване діяння до постановлення 15 лютого 2016 року вироку суду, згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України з огляду на молодий вік обвинуваченого слід призначити покарання шляхом часткового складання покарань за цим та попереднім вироком.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив інкриміноване діяння під час судового провадження у попередній справі за його обвинуваченням у вчиненні корисливих злочинів, а під час судового розгляду систематично ухилявся від явки до суду (у зв`язку з чим судом було надано дозвіл на його затримання з метою приводу), що свідчить про його явне небажання ставати на шлях виправлення, за відсутності декількох обставин, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним тяжкого злочину, суд підстав для застосування ст. 69 КК України та повторного звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням не вбачає.

Щодо запобіжного заходу, який належить застосувати до набрання вироком законної сили, то суд з метою забезпечення виконання вироку на підставі п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, враховуючи наведені вище обставини, вважає за доцільне клопотання прокурора задоволити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на існування ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України: ухилення від суду, вчинення інших злочинів.

При цьому, суд враховує й ту обставину, що обвинувачений тимчасово змінив місце проживання, про що не повідомив ні суд, ні кримінально-виконавчу інспекцію всупереч вимогам вироку суду від 15 лютого 2016 року.

Заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення моральної шкоди, завданої злочином, враховуючи його повне визнання обвинуваченим, слід вирішити, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а відповідно до п. 2 ч. 2 цієї ж статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З врахуванням характеру та обставин протиправного діяння обвинуваченого, вартості викраденого майна, ступеню вини обвинуваченого, глибини душевних страждань, яких зазнав потерпілий, на виконання положень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, з врахуванням матеріального становища обвинуваченого та потерпілого, з огляду на те, що завдана моральна шкода потерпілому полягає також у тому, що він для відновлення звичного способу життя та своїх порушених прав був змушений докладати додаткових зусиль, звернутися за правовою допомогою, нести додаткові витрати, зважаючи на позицію обвинуваченого, який цивільний позов визнав в повному обсязі, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, на думку суду, розмір відшкодування моральної шкоди відповідає заявленим 7000 грн., які слід стягнути з обвинуваченого-цивільного відповідача на користь потерпілого-цивільного позивача.

Питання процесуальних витрат слід вирішити в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених цим та попереднім вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2016 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці без конфіскації майна.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обрати у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_5 під варту в залі судового засідання.

Строк покарання обчислювати з 20 жовтня 2016 року.

Цивільний позов про стягнення моральної шкоди задоволити.

Стягнути з обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_5 на користь потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_4 7000 (сім тисяч) грн. моральної шкоди, завданої злочином.

Речовий доказ автомобіль марки Daewoo Lanos, НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 (а.м.к.п. 92), йому залишити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 368 (триста шістдесят вісім) грн. 28 коп. процесуальних витрат на залучення експерта (а.м.к.п. 83).

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право на отримання копії вироку в суді.

Суддя ОСОБА_7 -Годлевська