Справа № 159/6261/15-к Провадження №11-кп/773/217/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду від 02 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Уховецьк Ковельського району Волинської області, громадянин України, житель АДРЕСА_1 , неодружений, з середньою освітою, утриманців не має, відповідно до ст.89 КК України не судимий,
засуджений за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців із конфіскацією всього майна, що є його власністю.
На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців із конфіскацією всього майна, що є у його власності.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 постановлено рахувати з дня його затримання, тобто з 01.10.15 року.
Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_7 зараховано в строк відбуття покарання термін перебування його під вартою, в період з 01.10.15 року до вступу вироку в законну силу, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 в дохід держави 368 грн. 28 коп. за проведення дактилоскопічної експертизи.
Вироком вирішено також долю речових доказів.
Розглядаючи справу в апеляційному порядку, Апеляційний суд Волинської області,
В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 05.09.15 року о 23 год. 30 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом злому дерев`яних дверей, проник до буд. АДРЕСА_1 , де таємно викрав велосипед марки «Діамант», вартістю 600 грн., належний потерпілій ОСОБА_9 , чим спричинив останній майнову шкоду на вказану вище суму.
Крім того, він же, 30.09.15 року о 23 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного заволодіння чужим майном, знаходячись поблизу буд. АДРЕСА_1 , шляхом розбиття скла дерев`яного вікна, проник в середину будинку, де вчинив напад на потерпілу ОСОБА_10 , 1929 року народження, яка є особою похилого віку, повалив її на підлогу та утримуючи у лежачому положенні, з метою подолання опору, правою рукою придушив (стиснув) за шию. Тримаючи при цьому у лівій руці кухонного ножа, заздалегідь приготовленого, висловивши погрозу застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, наказав потерпілій віддати гроші. Остання, сприймаючи дії обвинуваченого як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, вказала на місце зберігання грошей, якими обвинувачений у подальшому незаконно заволодів, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 85 грн.. Своїми вищевказаними протиправними діями обвинувачений також спричинив потерпілій ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження у вигляді гематоми шиї, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій, просить вирок суду змінити, призначити йому більш м`яке покарання. Посилається на те, що призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що при призначенні покарання суд не в повній мірі врахував те, що він вину визнав, щиро розкаявся, добровільно відшкодував потерпілій ОСОБА_9 завдані збитки, а також потерпілі будь-яких претензій до нього не мають.

Заслухавши доповідача, який виклав суть оскаржуваного вироку та доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_7 зазначених у вироку кримінальних правопорушень ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав відповідну юридичну оцінку, і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Кваліфікація судом дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України є правильною і також не заперечується.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Ці вимоги закону судом першої інстанції в повній мірі дотримані.

Зокрема, судом враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, але в силу ст.89 КК України на даний час є не судимим, ніде не працює, доходу та утриманців не має, хоча є особою працездатного віку, за місцем проживання характеризуються негативно, з 2012 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу хронічного алкоголізму, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд правильно відніс вчинення ним злочину щодо особи похилого віку та у стані алкогольного сп`яніння.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд обґрунтовано відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілій ОСОБА_9 .
Також судом враховано думку потерпілих, які кожна зокрема, будь-яких претензій до обвинуваченого не мають, не наполягали на обранні ОСОБА_7 суворого покарання, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду, що обвинуваченим добровільно було повернуто потерпілій ОСОБА_9 викрадений велосипед, чим було повністю відшкодовано завдані збитки.

За таких обставин, суд першої інстанції, врахувавши всі обставини по кримінальному провадженню, в тому числі й ті, на які посилається обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі, обґрунтовано призначив йому покарання в межах санкцій закону, за якими його засуджено, із застосуванням ст.70 КК України, з реальним відбуванням покарання, яке відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів і підстав вважати його надто суворим немає.

Законних підстав для зміни чи скасування вироку щодо ОСОБА_7 з підстав наведених в апеляційній скарзі, пом`якшення призначеного йому покарання, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду від 02 лютого 2016 року щодо нього без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той самий строк з дня отримання її копії, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4