Справа № 333/3073/15-к
Провадження № 1-кп/333/22/16

В И Р О К
Іменем України
07 червня 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

захисників обвинуваченої адвокатів ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0001228 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Чернігівка, Запорізької області, громадянки України, українки, освіта середня, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

-за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
18 березня 2015 року, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні кімнати АДРЕСА_3 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, в ході конфлікту, який раптово виник на підґрунті особистих неприязних відносин, нанесла ОСОБА_4 , удар рукою в обличчя, від якого потерпіла втратила рівновагу та впала на підлогу. Далі, не зупинившись на вчиненому, ОСОБА_8 нанесла удар ногою в область голови потерпілої, в результаті чого спричинила останній, згідно з висновком експерта № 1028 від 25.03.2015 року наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку, закритий перелом костей носа з садном та набряком м`яких тканин в області спинки носа з права, садна в області правого передпліччя, які у сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачена ОСОБА_8 при допиті в судовому засіданні частково визнала себе винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 125 КК України. Показала, що 18 березня 2015 року, ввечері, вона прийшла до гуртожитку, побачила, що тече раковина, у зв`язку з чим сповістила всім дівчатам про те, що необхідно залишити повідомлення на вахті для виклику сантехніка. Для вирішення цього питання вона також зайшла до кімнати, у якій мешкала потерпіла. Остання на її вимогу почала обурюватися, після чого між ними почався словесний конфлікт, вході якого вона нанесла один удар рукою по обличчю потерпілої. ОСОБА_4 , яка в той час сиділа на ліжку, після удару втратила рівновагу та впала на підлогу. Після чого підвелася і побігла на вахту викликати міліцію. Зазначила, що удар ногою в область голови потерпілої вона не наносила, зазначені ушкодження ОСОБА_4 могла отримати при падінні вдарившись об парту чи стілець, які знаходилися біля ліжка.
Винуватість ОСОБА_8 в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується показами потерпілої, свідків та письмовими матеріалами.
Так, потерпіла ОСОБА_4 в суді пояснила, що 18 березня 2015 року, біля 20 години, до неї в кімнату гуртожитку зайшла ОСОБА_8 , та запитала у неї та у дівчат, які мешкали у кімнаті, чому вони не залишили на вахті запис про виклик сантехніка. На що вона зауважила обвинуваченій, що не має не це такого права, бо не є студенткою училища. Після чого між ними розпочався словесний конфлікт, вході якого ОСОБА_8 підійшла до неї і вдарила її рукою по обличчю. Після того, як вона впала на підлогу, обвинувачена нанесла їй ще один удар ногою по обличчю. Вибігши із кімнати вона побігла до вахтера, де остання надала їй допомогу. Дочекавшись свого хлопця вони викликали міліцію. У зв`язку із отриманими ушкодженнями вона пройшла кус лікування у лікарні м. Дніпродзержинськ. Їй був поставлений діагноз: струс мозку та перелом кісток носу. Крім того, показала, що у той день ОСОБА_8 була напідпитку, вона чула від неї запах алкоголю.
Показання потерпілої ОСОБА_9 про обставини та механізм завдання їй тілесних ушкоджень об`єктивно підтверджені висновками експерта № 1362 Д від 19.03.2015 року, № 1361 від 19.03.2015 року, згідно з якими виявлені у ОСОБА_4 струс мозку, закритий перелом кісток носа з садном і набряком м`яких тканин в області спинки носа, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я та садна в області правового передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Пошкодження виникли внаслідок дії тупого предмету, можливо 18.03.2015 року. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 було нанесено не менш 3 травматичних дій.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона працює вахтером у гуртожитку, свідком подій вона не була, оскільки в той день не працювала та перебувала вдома. Про інцидент, який стався у гуртожитку знає зі слів чергової ОСОБА_11 , яка розповіла про те, що ОСОБА_8 зайшла до ОСОБА_4 в кімнату, де ніж ними відбувся конфлікт. Також зазначила, що обвинувачена та потерпіла роки зо два проживали по сусідству, ніяких скарг до цього часу не було.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що свідком конфлікту, який стався між потерпілою та обвинуваченою вона не була. 18 березня 2015 року вона була черговою у гуртожитку, сиділа на вахті, до неї прибігла ОСОБА_9 з криком, що їй розбили ніс. Розповіла що ніс їй розбила ОСОБА_8 . Вона дала ОСОБА_4 хустку. Коли потерпіла відкрила обличчя крові свідок не побачила, була невелика подряпина на носі. Міліцію на прохання ОСОБА_4 вона не викликала, пояснивши це тим, що це її особиста справа. ОСОБА_8 вона не бачила, остання на вахту не спускалася. Потерпіла, дочекавшись на вахті свого хлопця, викликала міліцію. Що відбувалось потім вона не знає.
Допитаний в судовому засіданні лікар, судово-медичний експерт КУ «Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи» ЗОР ОСОБА_12 пояснив, що ним було проведено судово-медичні експертизи та встановлено комплекс тілесних ушкоджень, отриманих потерпілою ОСОБА_4 , а саме одне в області обличчя та два ушкодження в області правого передпліччя. ОСОБА_4 при проведенні експертизи поясняла, що зазначені ушкодження вона отримала у гуртожитку від ОСОБА_8 , яка нанесла їй удар рукою та ногою по обличчю.

Винуватість ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення проти потерпілої ОСОБА_4 підтверджується також наступними доказами:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.03.2015 року, яка надійшла від ОСОБА_4 про притягнення до кримінальної відповідальності сусідки на ім`я ОСОБА_13 , яка 18.03.2015 року, приблизно о 21 год. 00 хв. в кімнаті АДРЕСА_3 її побила, чим спричинила тілесні пошкодження та фізичну біль;

-даними, отриманими з протоколу проведення слідчого експерименту від 16.04.2015 року, в процесі якого ОСОБА_4 в присутності понятих, розповіла про події, що мали місце 18.03.2015 року, та за допомогою статиста показала, куди саме їй було нанесено ОСОБА_8 удар правою рукою та правою ногою;

-висновком експерта № 1369Д від 16.04.2015 року, згідно з яким не унеможливлюється освіти встановлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, за умов і обставин вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту від 16.04.2015 року з її участю в якості потерпілої.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки як окремо так і у сукупності в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченої, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані її дії за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки своїми діями вона спричинила умисне легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я. Показання обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що вона не наносила ОСОБА_4 удар ногою по обличчю, суд вважає неспроможними та такими, що надані з метою уникнути відповідальності, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої та даними судово-медичних експертиз № 1361 від 19.03.2015 року, № 1369Д від 16.04.2015 року.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, її здоров`я (на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває), дані, характеризуючи особу обвинуваченої - раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає, оскільки ОСОБА_8 , в обвинуваченні не пред`являється вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати їй покарання у вигляді громадських робіт.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Судом також розглянуто цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про стягнення на її користь завданої матеріальної шкоди в сумі 2 972 грн. 56 коп. та моральної шкоди в сумі 20 000 грн.

Обвинувачена позов визнала частково, посилаючись на те що ліки, зазначені у квитанції на суму 1 965 грн. 40 коп. не відповідають лікуванню останньої, оскільки призначаються хворим на діабет, а не з переломом носу та струсом мозку. Також готова сплатити ОСОБА_4 моральну шкоду на суму 1 000 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Встановлено, що ОСОБА_4 просить суд стягнути з ОСОБА_8 на свою користь 2 438 грн. 56 коп., що були потрачені останньою на лікування, яке було необхідне для за живлення перелому носу і струсу головного мозку, а також 534 грн. вартості місячного навчання у Київському університеті культури Запорізького факультету менеджменту і бізнесу, пропущеного потерпілою у зв`язку з отриманим переломом носу, зазначаючи, що їй доведеться сплачувати за додаткові консультації з пропущених предметів.

Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди в сумі 2 438 грн. 56 коп. підлягають частковому задоволенню у розмірі 473 грн. 16 коп., оскільки в матеріалах справи, відсутні докази на підтвердження того, що ліки, які були придбані потерпілою відповідно до квитанції № 0199 від 04.05.2015 року на суму 1 965 грн. 40 коп., були призначені для лікування ОСОБА_4 з приводу отримання нею вищевказаних травм. Потерпілою надана довідка, видана деканом Запорізького факультету менеджменту і бізнесу Київського університету культури, з якою вбачається, що ОСОБА_4 є студенткою 3 курсу, навчається за контактом, сплачує за навчання помісячно у сумі 534 грн., однак останньою на підтвердження того, що додаткові консультації з пропущених нею предметів є платні доказів не надано, відомості про це у вищевказаній довідці відсутні.

Стаття 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом незалежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Суд вважає, що вимога потерпілої щодо стягнення моральної шкоди є обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення обвинуваченою прав потерпілої. Внаслідок цих порушень потерпіла зазнала моральних страждань у зв`язку з фізичним болем, який спричинявся ушкодженням здоров`я, зовнішніх пошкоджень обличчя ОСОБА_4 . Разом з тим суд не може погодитись із розміром моральної шкоди, визначеним в позовній заяві. Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує конкретні обставини справи, характер та обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнала потерпіла, їх тривалість, і, виходячи із засад розумності, добросовісності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що достатньою сатисфакцією є компенсація моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

Судові витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підстав якої призначити їй покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 матеріальні збитки в розмірі 473 (чотириста сімдесят три) грн. та 5 000 (п`ять тисяч) грн. відшкодування моральної шкоди.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1