Справа № 461/5956/16-к
Провадження № 1-кс/461/4551/16
УХВАЛА
іменем України
15.09.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , з участю ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_3 щодо зобов`язання прокурора Прокуратури Львівської області повернути тимчасово вилучене майно
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати прокурора Прокуратури Львівської області, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000499, повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучені під час обшуку 18.12.2015 року ноутбук марки «Acer» та флеш-накопичував «Kingston 6gb».

В обґрунтування скарги покликається на те, що на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2015 року за місцем проживання ОСОБА_5 проведено обшук, де органом досудового розслідування виявлено та вилучено ноутбук марки «Acer» та флеш-накопичувач «Kingston 6gb», які не містять жодної інформації про діяльність ТзОВ «ЮССАМ», ТзОВ «ІНВІК», ТзОВ «Побузький феронікелевий комбінат». Стверджує, що у даному кримінальному провадженні була проведена експертиза вилучених речей, однак на вилученому ноутбуці та флеш-накопичувачі нічого не знайдено. Відтак, вважає, що такі речі підлягають поверненню. Просить скаргу задоволити.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив таку задоволити.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, просив у такій відмовити, оскільки вважає, що у даній справі не можна керуватися положеннями ст.303 КПК України. Зазначив, що вилучений під час обшуку ноутбук та флеш-накопичував не є тимчасово вилученим майном, оскільки на вилучення таких є дозвіл слідчого судді.
Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали скарги, суд дійшов до наступного висновку.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною 1 п.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Встановлено, що в провадженні слідчого Управління Головного управління Національної поліції України у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000499 від 26 жовтня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.376-1, ч.1 ст.14 - ч.4 ст.190, ч.2 ст.364 КК України.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2015 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 (у тому числі в підсобних приміщеннях), право власності на яку належить ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , в якій зареєстрований та фактично проживає ОСОБА_5 з метою відшукання комп`ютерної техніки (персональних комп`ютерів, ноутбуків, планшетів тощо) та цифрових носіїв інформації (флеш-накопичувачів, дисків тощо), принтерів, багатофункційних пристроїв, документів щодо господарської діяльності ТзОВ «ЮССАМ», ТзОВ «ІНВІК», ТзОВ «Побузький феронікелевий комбінат» та щодо участі вказаних товариств у судових спорах, записників.
18 грудня 2015 року на підставі вищевказаної ухвали проведений обшук та було відшукано ф вилучено, зокрема, ноутбук марки «Acer» та флеш-накопичувач «Kingston 6gb».
Постановою старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 від 12 лютого 2016 року було призначено комплексну комп`ютерно технічну експертизу, до проведення якої залучено експертів Львівського НДЕКЦ при МВС України, на яку скеровано ноутбук марки «Acer» та флеш-накопичувач «Kingston 6gb».
Згідно висновку експерта Львівського НДЕКЦ №7/6 від 27.07.2016 року на носію на жорстких магнітних дисках WD WD3200DEVT, який знаходився у представленому на дослідження ноутбуці, виявлено 29 наявних файлів та 1 видалений файл, що містять ключові слова.
Постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області від 16.08.2016 року ноутбук марки «Acer» та флеш-накопичувач «Kingston 6gb», об`ємом 8 Гб визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000499.
Відтак, вилучення ноутбуку марки «Acer» та флеш-накопичувача «Kingston 6gb» було проведено з дотриманням норм КПК України, оскільки таке здійснено на підставі ухвали слідчого судді. Тим самим підтверджено доводи слідчого про вагоме значення даних речей для кримінального провадження, а відтак дії слідчого по вилученню речі були цілком виправданими та законними.

Згідно з ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
Окрім того, у діях слідчого не вбачається порушення вимог ст.ст.243, 236 КПК України, оскільки ним отримано дозвіл на обшук з можливістю вилучення даних речей, що виключає необхідність звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення на них арешту. Відтак, неповернення вилученого майна не є бездіяльністю прокурора в розумінні ч.1 ст.303 КПК України, а саме у неповернені тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України.

У свою чергу слідчий суддя зазначає, що не є бездіяльністю прокурора щодо нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, оскільки діючим КПК України строку, протягом якого слідчий чи прокурор зобов`язаний повернути майно, яке визнано речовими доказами, не передбачено.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 94, 100, 234, 236, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо зобов`язання прокурора Прокуратури Львівської області повернути тимчасово вилучене майно відмовити.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 15.09.2016 року проголошено її вступну та резолютивну частини. Повний текст ухвали буде проголошений 16.09.2016 року.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1