МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" серпня 2016 р. Справа № 370/1104/16-к

Макарівський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5

при розгляді у судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів Київської області кримінального провадження № 0000473 від 19.05.2016 року, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Куропатники Бережанського району Тернопільської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, такий, що не має державних нагород, раніше судимий, 18.09.2013 звільнений з Жовтневської виправної колонії Харківської області № 17 умовно достроково на невідбутий строк 09 місяців 19 днів, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживаючий в АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , (далі - ОСОБА_4 ), обвинувачується в тому, що маючи не погашену та не зняту в законному порядку судимість на шлях виправдання не став та 19 травня 2016 року, близько 16 години 30 хв., перебуваючи в центрі с. Фасова Макарівського району Київської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: накриття на криницю ОСОБА_4 попросив ОСОБА_6 допомогти йому перенести вказане накриття, повідомивши останньому, що в нього є дозвіл власника, на що останній погодився.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, зайшов на подвір`я домогосподарства, розташованого в АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , де, діючи з прямим умислом, таємно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, повтороно, зняв з криниці накриття разом з корбою, вартістю 1250 грн. та намагався винести з території подвір`я, проте був затриманий місцевими мешканцями, тобто не довів злочин до кінця, з причин, які не залежали від його волі.

Чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 1250 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

В зв`язку з повним визнанням вини ОСОБА_4 , його згодою з правовою кваліфікацією своїх дій, суд, за відсутності сумнівів у добровільності його позицій, заперечень з боку прокурора, потерпілого, виходячи з вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченої.

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд знаходить його вину повністю доказаною, а скоєне ним підлягає кваліфікації за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини, та те, що обвинувачений вчинив новий злочин маючи не погашену та не зняту в законному порядку судимість та в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_4 , раніше судимий, вчинив новий злочин маючи не погашену та не зняту в законному порядку судимість, тимчасово не працює, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, визначити шляхом часткового складання.

Водночас, приймаючи до уваги обставини вчинення злочину, те, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, тяжких наслідків від його дій не настало, суд вважає, що в даному випадку реальне застосування до обвинуваченого покарання не буде відповідати визначеній у ст.ст. 50, 65 КК України його меті, а тому суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

Майнова шкода потерпілому ОСОБА_5 не відшкодована.

Цивільний позов ОСОБА_5 не заявлявся.

Будь-які експертизи в ході досудового розслідування не проводились, судові витрати на залучення експерта відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів слід визначити згідно статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 338, 341, 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, та покласти на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Речові докази, а саме:
- накриття разом з корбою які знаходяться на відповідальному збереженні у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1