ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про розгляд скарги на бездіяльність органу досудового слідства)

24 лютого 2016 р. справа № 174/101/16-к

п/с 1-кс/174/26/2016

Слідчий суддя Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, при секретарі ОСОБА_2 , з участю заявника, ОСОБА_3 , у відкритому судовому засіданні, розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність СВ Вільногірського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, стосовно невнесення до ЄРДР відомостей про вчинений злочин,

У С Т А Н О В И В:
Із скарги, що надійшла до суду 23.02.2016 р., та доданих до неї документів, витікає, що 22.09.2015 року, близько 16.30 год., коли заявниця повернулася з роботи до квартири АДРЕСА_1 , у якій вона проживала з чоловіком, ОСОБА_4 , та малолітньою дочкою, ОСОБА_5 , вона виявила відсутність належних їй з ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності подружжя, речей, а саме: двох акустичних колонок «FD», вартістю - 335 грн.; DVD - програвача «ВВК», вартістю - 495 грн.; ноутбуку «ASUS», вартістю - 5499 грн.; планшетного комп`ютера «ТАВ- 97Е-01, вартістю - 1570 грн.; телевізора «ВВК» з вбудованим програвачем DVD, вартістю 2420 грн.; відеокамери «Dmojo», вартістю - 3000 грн.; цифрової фотокамери «SONY», вартістю - 2000 грн.

На питання де знаходяться вищезазначені речі, її чоловік, ОСОБА_7 , посміхнувшись, відповів, що не знає, куди вони зникли. Після чого вона звернулася з заявою до Вільногірського MB ГУМВС України, яка була зареєстрована в Журналі єдиного обліку за № 2872 від 22.09.2015 року. На її заяву вона отримала відповідь, що, відносно поділу спільного майна подружжя, їй необхідно звертатися до суду.

20.10.2015 року, шлюб між нею та ОСОБА_6 був розірваний в судовому порядку. Однак при поділі спільного майна подружжя, ОСОБА_7 заявив, що він не знає, куди зникло вищезазначене майно, а тому він погоджується, щоби це майно залишилося їй.

Приймаючі до уваги, що з 22.09.2015 року, їй невідоме місцезнаходження рухомого майна, яке є її власністю, та зникло з квартири, де вона у той час проживала, вона вважає, що у діях або ОСОБА_4 або невідомих їй осіб, присутні ознаки наступних кримінальних правопорушень.

Якщо це ОСОБА_7 заволодів вищезазначеним майном, скориставшись зловживанням довірою з її сторони (оскільки вони були однією родиною, і усі речі знаходилися у їхньому спільному відкритому користуванні), і який заперечує, що це він забрав вказане майно, то його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 190 КК України, оскільки їй спричинена значна шкода, а крім того, ОСОБА_7 вчиняв шахрайство з попередньою змовою зі своїми батьками, або іншими особами, на зберігання яким він і передав належне їй майно.

Якщо ОСОБА_7 не причетний до зникнення майна, то у такому випадку присутні ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, крадіжка поєднана з проникненням у житло, яку скоїли невідомі їй особи.

Вважаючи, що у діях ОСОБА_8 або інших невідомих їй осіб присутні ознаки кримінальних правопорушень, передбачених або ч.3 ст. 185 КК України, або ч.2 ст. 190 КК України, вона 16.02.2016 року направила поштою заяву на ім`я начальника Вільногірського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП у Дніпропетровської області, про скоєння вищезазначених кримінальних правопорушень.

Вищезазначена заява була отримана Вільногірським ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП у Дніпропетровської області, 18.02.2016 року, що підтверджується поштовим повідомленням, однак ніяких дій, щодо внесення відомостей викладених у її заяві до ЄРДР посадовими особами Вільногірського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП у Дніпропетровської області, до цього часу не здійснено, відповідно, досудове слідство за її заявою не проводиться, що є неприпустимим з огляду на наступне.

Частина 1 статті 214 КПК України встановлює, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України, - на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У свою чергу, обов`язок внесення відомостей про обставини, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення, є безумовним, а розгляд заяви про кримінально каране діяння поза межами кримінального процесуального законодавства суперечить положенням ст. 2 КПК України, про те, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження та положенням ст. 38 КПК України про обов`язок органу досудового розслідування застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч.3 ст.214 КПК України, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність встановлену законом, що у свою чергу робить обов`язковим внесення відомостей про обставини, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР, і відповідно тільки за наслідками досудового розслідування можливо зробити висновок про наявність або відсутність складу кримінального правопорушення.

При розгляді цієї скарги заявниця прохає врахувати роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені у інформаційному листі № 1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 р. "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування" - що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Тобто слідчий суддя не має права при розгляді скарги, робити висновки про відсутність або наявність складу злочину у діях особи, відносно якої нею була подана заява про скоєння кримінального правопорушення, тем більше, що згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, однозначно забороняється відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто інформація про правопорушення має без будь-яких застережень вноситися до ЄРДР.

Керуючись ст.ст.214,303,304,306 КПК України, заявниця прохає: зобов`язати Слідче відділення Вільногірського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП у Дніпропетровської області, внести відомості, що містяться в її заяві про скоєння кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185 України, ч.2 ст. 190 КК України, від 16.02.2016 року, отриману Вільногірським ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП у Дніпропетровської області, 18.02.2016 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та повідомите її про таке внесення відомостей.

До скарги заявниця долучила копію заяви від 16.02.2016 року та копію поштового повідомлення від 18.02.2016 року.

Орган досудового слідства свого представника в судове засідання не направив, проте був повідомлений про час, дату та місце судового засідання належним чином.

Враховуючи думку заявниці, яка не заперечувала проти проведення судового засідання за відсутності осіб, що не з`явилися в судове засідання, керуючись ч.3 ст.306 КПК України, згідно якої відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, суд на місті ухвалив, судове засідання проводити за відсутності прокурора.

В судовому засіданні заявниця свої вимоги та їх обгрунтування, що викладені в скарзі, підтримала в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 24 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, - на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. З чого витікає, що заява про кримінальні правопорушення підлягає обов`язковій реєстрації і закон не передбачає можливості на цій стадії відмовляти в реєстрації такої заяви, чи не здійснювати таку реєстрацію в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, незалежно від будь-яких обставин.

Згідно п/п 1, 2 п. 3.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 р., зазначено, що внесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків: - заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України; - призначення слідчого, процесуального керівника, прийняття до провадження невідкладно.

Згідно п/п 1 п.2.1 того ж Положення, зазначено, що до Реєстру вносяться відомості про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто, ні про який склад злочину мова не йде. Такі ж вимоги передбачені ч.5 ст. 214 КПК України.

Згідно п.3.5. Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19.11.2012 №1050, - Про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу внутрішніх справ, а також повідомлень, які надійшли усно, у яких наявні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО оперативний черговий доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу внутрішніх справ.

Таким чином, згідно чинного кримінально-процесуального законодавства, відомості, викладені в заяві про вчинене кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин вносяться до ЄРДР. Рішення щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення у відомостях, викладених в заяві про злочин, може бути прийнято слідчим, прокурором лише за результатами проведення розслідування, яке розпочинається разом з внесенням відомостей про злочин до ЄРДР.

Вислухавши заявницю, дослідивши надані матеріали, відповідно до вимог процесуального закону, слід зробити висновок, що скарга обґрунтована, подана до суду в межах строку, установленого законом, тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.

Зобов`язати орган досудового розслідування, СВ Вільногірського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, в порядку передбаченому ст. 214 КПК України, внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, що зазначене в заяві ОСОБА_3 від 16.02.2016 року, та розпочати досудове розслідування, з письмовим повідомленням заявниці про таке внесення відомостей.

Ухвала підлягає негайному виконанню, відповідно до порядку, встановленого для виконання судових рішень.

Згідно ч.5 ст. 532 КПК України, ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Згідно ч.3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвал про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1