пр. № 1-кп/759/416/16
ун. № 759/5155/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001590 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

потерпіла - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
08.04.2016 року до Святошинського районного суду м.Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001590 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Судове провадження на підставі зазначеного обвинувального акта відносно ОСОБА_3 судом не завершено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на відсутність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, може впливати на потерпілу, вчинити інший злочин. Потерпіла думку прокурора підтримала.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , заперечувала проти продовження строку тримання під вартою, просила змінити запобіжний захід ОСОБА_3 на домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою з приводу чого зробив для себе висновки, має постійне місце проживання, ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу на даний час відпали. Також захисник просила врахувати стан його здоров`я та перебування на даний час на стаціонарному лікуванні в умовах СІЗО. Обвинувачений ОСОБА_3 думку захисника підтримав.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий (вирок відносно нього не набрав законнї сили), обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу та вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків. Крім того, суд враховує ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України та можливість обвинуваченого переховуватись від суду, протизаконно впливати на потерпілу, свідків, вчинити інший злочин. Суд також бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо якого на даний час в розпорядженні суду є дані про перебування на стаціонарному лікуванні, однак відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого, а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи поведінку учасників кримінального провадження та його складність.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із погрозою застосування насильства, то суд керуючись правилами ч.4 ст.183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 197, 331, 369 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на шісдесят днів, тобто до 06.08.2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: