Справа № 369/6380/16-к
Провадження № 1-кс/369/1441/16
УХВАЛА
Іменем України
15.07.2016 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , представника володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000598 від 11.03.2014 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про арешт тимчасово вилученого майна, а саме міні-навантажувача марки «BOBCAT» моделі S-530, заводський № AZN711127, номер двигуна НОМЕР_1 , 2013 року випуску.

Свої вимоги слідчий мотивує тим, що 11.03.2014 року до Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області звернулася з заявою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з приводу того, що в період часу з 06.03.2014 року по 15 год. 11.03.2014 року невідома особа шляхом вільного доступу з автостоянки АДРЕСА_2 , здійснила крадіжку міні-навантажувача марки «BOBCAT» моделі S-530, заводський № AZN711127, номер двигуна НОМЕР_1 , 2013 року випуску, та міні-навантажувача «BOBCAT» моделі S-175, д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску, чим завдали ОСОБА_8 , матеріального збитку на суму 450000 гривень.

Слідчим СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області лейтенантом міліції ОСОБА_6 , відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000598 від 12.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та розпочате досудове розслідування.

В ході досудового слідства встановлено, що міні-навантажувач марки «BOBCAT» моделі S-530, заводський № AZN711127, номер двигуна НОМЕР_1 , 2013 року випуску, та міні-навантажувача «BOBCAT» моделі S-175, д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску, перебували на автостоянці яка розташована в АДРЕСА_2 , звідки здавалися в оренду згідно договорів на роботи, якими займався менеджер ТОВ «Боресвіт» ОСОБА_9

09.07.2016 року слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, протоколом огляду місця події від 09.07.2016 року з території ТОВ «Техноплаза» що за адресою: м. Київ вул. Миколи Трублаїні 2-а, вилучив транспортний засіб міні-навантажувач марки «BOBCAT» моделі S-530, заводський № НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_1 , 2013 року випуску, на штраф майданчик тимчасового тримання автомобілів Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, що за адресою: м. Боярка вул. Кібенка 66, Києво-Святошинського району Київської області, в якості речового доказу.

Згідно положення ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
У даному випадку очевидна наявність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину, в зв`язку з чим необхідно накласти арешт на зазначені речі.
Згідно абзацу другого ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою збереження вищезазначеного майна та запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі відчуження, наявна необхідність і накладенні на нього арешту.
Згідно ч.3ст 170 КПУ України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України (Речові докази) речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У даному випадку є достатні підстави вважати, щоперелічені вище речі зберегли на собі сліди вчинення злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, а тому задля запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, перетворення, відчуженнявищевказаних речей, з метою їх збереження, необхідно арештувати зазначене майно..

Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

У судове засідання слідчий не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

У судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 заперечили задоволенню клопотання, мотивуючи тим , що слідчим в поданому клопотанні не доведено необхідність арешту майна, наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України. Вважають, що клопотання також не підлягає задоволенню у відповідності до абз.2 ч.10 ст.170 КПК України, відповідно до якого не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту з метою збереження речового доказу. Також власник майна та адвокат зазначили, що 04.05.2016 року вказаний у клопотанні міні-навантажувач знятий з обліку у Державній інспекції сільського господарства у Рівненській області для реалізації, видано транзитний номер, зареєстровано договір купівлі-продажу № 88/64-22 від 04.05.2016 року, укладений в установленому порядку між попереднім власником цього майна та ОСОБА_3 . Вказане свідчить про те, що останній є добросовісним набувачем та законним власником міні-навантажувача, який був вилучений працівниками поліції в рамках кримінального провадження № 0000593. Право власності ОСОБА_3 на зазначене майно, так як і дійсність (чинність) договору про його придбання не оспорюється, жодних претензій щодо даного майна чи визнання вказаного договору недійсним, не має.

У судовому засіданні представник володільця майна клопотання слідчого підтримав та зазначив, що вказаний міні-трактор був викрадений в ТОВ «Боресвіт», директором якого є його дружина ОСОБА_8 , в 2014 року, є речовим доказам, тому підлягає арешту.

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши учасників процесу, приходжу до переконання, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки слідчим не доведена необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених аз.2 ч.1 ст. 170 КПК України, так як матеріали клопотання не містять таких доказів.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що вилучений 09.07.2016 року міні-навантажувача марки «BOBCAT» моделі S-530, заводський № AZN711127, номер двигуна НОМЕР_1 , 2013 року випуску, має власника ОСОБА_3 , який придбав вказане майно згідно договору купівлі-продажу № 88/64-22 від 04.05.2016 року, в установленому законом порядку, тобто є добросовісним набувачем.

У відповідності до абз.2 ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В даному випадку, як зазначено вище, слідчий не навів доказів необхідності вчинення дій по збереженню даного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити слідчому СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000598 від 11.03.2014 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, а саме міні-навантажувача марки «BOBCAT» моделі S-530, заводський № AZN711127, номер двигуна НОМЕР_1 , 2013 року випуску.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1