643/7425/15-к;
1-кп/643/102/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм КП «Тролейбусне депо № 3», не судимого в силу ст.. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 14.01.2015р. близько 20.40, знаходячись під час виконання службових обов`язків водія тролейбусу 31-го маршруту КП «Тролейбусне депо № 3 « на зупинці транспорту біля будинку 101/99 по вул. Гв. Широнінців в м. Харкові, під час сварки та бійки, що виникла між ним та водієм іншого тролейбусу ОСОБА_5 на ґрунті розбіжностей у дотриманні графіку руху тролейбусів, маючи умисел на нанесення останньому тілесних ушкоджень, діючи з необережності у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості спричинення потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг передбачати настання зазначених наслідків, умисно завдав ОСОБА_5 удар кулаком в область голови, від якого відбулось падіння ОСОБА_5 на змелю із наданням тілу прискорення та послідуючий удар тім`яною частиною голови по асфальтовому покриттю проїзної частини.
В результаті нанесеного удару та послідуючого падіння потерпілого ОСОБА_5 з ударом тім`яною частиною голови по асфальтовому покриттю, останньому завдані тяжкі тілесні ушкодження, а саме, важка черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку важкого ступеню, лінійним переламом кісток зводу черепу в скроневій області з лівого боку з контузій ними ділянками в правій лобній частині та полюсі правої скроневої долі, з елементами геморагічного просочування, наявністю пластинчатого субдурального крововиливу в лівій кронево- тім`яно - потиличній області, саднами верхньої губи.
ОСОБА_4 свою провину повністю не визнав, визнавши позовні вимоги прокурора, зазначивши, що 14.01.2015р. працював водієм тролейбусу 31-го маршруту. Коли їхав за маршрутом, водій тролейбусу, що їхав слідом, весь час провокував конфлікт, а саме, підганяв, під`їжджав близько, у зв`язку з чим вимушений проїжджати «карман» на зупинках, звільняючи тим самим, йому місце на зупинці. В подальшому, проїхавши круг, водій тролейбуса, з метою обгону, на зупинці, зняв штанги з тролейбуса, яким керував ОСОБА_4 . Коли вийшов із кабіни тролейбуса, при цьому, у водія іншого тролейбуса, також впали штанги, то між ними виникла свара, почалась бійка, в ході якої, водій відклонившись, спеціально впав на асфальт, вдарившись головою. ОСОБА_4 разом із іншими громадянами викликалась ШМД. Обвинувачений також додав, що з потерпілим були неприязні стосунки, раніше виникали конфлікти по маршруту руху тролейбусів, ніяких тілесних ушкоджень не спричиняв, в область голови удару не наносив, потерпілий впав самостійно.
Незважаючи на невизнання вини у інкримінованому злочині, суд, аналізуючи надані та досліджені докази, надійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 ,що вбачається із наступного.
Заявою ОСОБА_5 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 ,який 14.01.2015р. близько 20.25 по вул. Гв. Широнінців, 101/99 наніс тілесні ушкодження.
Поясненнями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , який зазначив, що обвинуваченого раніше знав візуально, працювали у різних КП, виникали конфлікти за маршрутом руху тролейбусів. 14.01.2015р. близько 20 години, керував тролейбусом за відповідним маршрутом, біля зупинці «Н.Ужвій» тролейбус, яким керував ОСОБА_4 їхав попереду і затримував рух і маршрут, у зв`язку з чим ОСОБА_5 сигналив. Після кругу, біля поліклініки, оскільки дії водія щодо затримки руху продовжувались, вийшов із кабіни тролейбусу та зняв штанги з тролейбуса, яким керував ОСОБА_6 , з метою обгону і безперешкодного подальшого руху. Між тим, коли намагався обігнати, водій ОСОБА_4 зняв штанги вже з тролейбуса, яким керував ОСОБА_5 , у зв`язку з чим останній вийшов із кабіни і між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 наніс в область голови сзаду удар, від якого ОСОБА_7 впав і втратив свідомість. У період конфлікту інших осіб не було.
Поясненнями свідка ОСОБА_8 , яка зазначила, що у січні 2015р. у вечорі їхала в тролейбусі, водій якого декілька метрів протягував від зупинки, поясняючи на зауваження пасажирів, щоб не виникло конфлікту з іншим водієм тролейбусу. Біля «Екватора», з тролейбуса знято штанги водієм тролейбусу, який їхав позаду, усі стали обурюватися. В подальшому, коли водій тролейбуса, в якому їхала ОСОБА_9 , вийшов у в той час, коли тролейбус, що був позаду,здійснював обгін,також зняв з тролейбуса штанги. Після чого водій іншого тролейбусу вийшов і пішов до їх тролейбуса. Між водіями виникла сварка та бійка, в ході чого водій іншого тролейбусу впав на асфальт, а водій їх тролейбуса підійшов до нього. Потім чоловіки підняли потерпілого, поклали на лавку, викликали ШМД.
Поясненнями свідка ОСОБА_10 , яка зазначила, що потерпілий є її батьком. 14.01.2015р. близько 21.00 повертались з чоловіком та дітьми від батьків до себе додому. На зупинці громадського транспорту біля «Екватора» побачила, що стоять два тролейбуса, одним з яких керує батько,при цьому батько лежав на проїзній частині дороги і від нього відходив незнайомий чоловік, який потім сів у кабіну іншого тролейбусу. Батько лежав на боці, обличчя було у крові, люди допомогли сісти на лавку, перебував у безпорадному стані, не впізнавав близьких. Зі слів прохожих дізналася, що між водіями виник конфлікт, в ході чого один із них від удару впав на дорогу.
Поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який дав пояснення аналогічного змісту з поясненнями ОСОБА_10 .
Поясненнями свідка ОСОБА_12 , із яких вбачається, що потерпілий є його батьком, 14.01.2015р. дзвонила сестра ОСОБА_10 , яка сповістила, що трапилось з батьком. Коли приїхала на місце події, побачила, що батько підняли з асфальту і перенесли на лавку. Батько перебував у дивному стані, не впізнавав, його обличчя було в крові. Потім приїхали ШМД, міліція і батько госпіталізували. Від людей дізналася, що стався конфлікт між водіями тролейбусів. ОСОБА_12 намагалась поспілкуватися з водієм іншого тролейбусу, однак останній двері кабіни тролейбусу, в якої перебував, не відкрив.
Диском з аудіозаписом викликів оператора «103», вилученого в КЗОЗ «Центра екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», прослуханого в судовому засіданні, із якого вбачається, що водій тролейбуса,викликаючи ШМД для надання допомоги ОСОБА_5 , зазначив, що останній отримав тілесні пошкодження від його поштовху.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив факт, того, що на аудіо запису зафіксовано саме його виклик та зміст.
Карткою виїзду швидкої медичної допомоги № 268 від 14.01.2015р.
Випискою із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 від 14.01.2015р., із якої вбачається тяжка ЧМТ, забій головного мозку тяжкої степені з очатами пошкодження лобних та вискових часток.
Висновками судово-медичного експерта № 799-сл/15 від 10.04.2015р. та за № 1353-сл/15 від 17.04.2015р. про те, що у ОСОБА_5 завдані тяжкі тілесні ушкодження, а сам е, важка черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку важкого ступеню, лінійним переламом кісток зводу черепу в скроневій області з лівого боку з контузій ними ділянками в правій лобній частині та полюсі правої скроневої долі, з елементами гемарагічного просочування, наявністю пластинчатого субдурального крововиливу в лівій скронево - тім`яно - потиличній області, саднами верхньої губи. Зазначена тяжка черепно-мозкова травма виникла від не менш 2-х впливів тупого твердого предмету (тупих твердих предметів) у строк, відповідний вказаному дослідженим. Тяжка черепно-мозкова травма з її наслідками могла виникнути, як при самостійному падінні на поверхні і удару головою об асфальтове покриття, так і при падінні з приданням тілу прискорення та удару головою о дорожнє покриття.
Доводи ОСОБА_4 про те, що потерпілий нібито самостійно відклонився та умисно впав на дорогу, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються поясненнями потерпілого, висновками наведених експертиз, що у суду сумнівів не викликає.
Такі, ствердження обвинуваченого суд вважає неспроможними та непереконливими, а зайняту позицію розцінює як лінію захисту та небажання нести відповідальність за скоєний злочин.
Аналізуючи встановлені судом обставини, суд надійшов до висновку, що в ході виниклого між водіями конфлікту, обоюдної штовханини, саме внаслідок злочинної недбалості з боку ОСОБА_4 , шляхом нанесення удару, товчка, від якого ОСОБА_5 впав на асфальтове покриття, вдарившись головою, ОСОБА_4 не передбачав можливості від своїх дій настання шкоди для здоров`я потерпілого, але повинен був і міг передбачати це, діючи з більшою обачністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 128 КК України як необережне тяжке тілесне ушкодження.
При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, що відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості, скоєному за необережністю, дані про особу обвинуваченого, який не судимий в силу ст.89 КК України, працюючого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в скоєному щиро не покаявся, перед потерпілим не вибачився, тому суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті, за якою ОСОБА_4 притягається до кримінальної відповідальності, у вигляді обмеження волі із застосуванням правил ст..ст. 75, 76 КК України, оскільки суд прийшов до висновку, про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.
Цивільний позов потерпілим не заявлено.
Позов процесуального керівника прокуратури Московського району м. Харкова в інтересах держави в особі КХОЗ «ХМКЛШЕМД» про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого суд задовольняє у повному обсязі, як підтверджений належними доказами.
По справі судових витрат не має.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до правил ст. 100 КПК України. Керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
У відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, зобов`язавши ОСОБА_4 відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
- повідомляти вищевказаний орган про зміну місця мешкання, роботи;
- періодично з`являться для реєстрації до органу кримінально-виконавчої системи.
Позов процесуального керівника прокуратури Московського району м. Харкова в інтересах держави в особі КХОЗ «ХМКЛШЕМД» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь КЗОЗ «ХМКЛШНМД» ім.. проф. О.І. Мещанінова (р/р НОМЕР_1 , МФО 851011, код 37999649, код платежу 240603) ви трати на лікування потерпілого ОСОБА_5 в розмірі 4831 (чотири тисячі вісімсот тридцять одна)грн., 08 коп.
Речовий доказ диск для лазерних систем зчитування з аудіозаписами викликів оператору «103», вилученим 23.04.2015р., що долучений до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.. 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1