У Х В А Л А
14 листопада 2016 року
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 по кримінальному провадженню за № 0002769 про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И В:
31 жовтня 2016 року представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.
Як вбачається з клопотання заявника,
На початку 2009 року ОСОБА_3 вирішив підшукати та придбати квартиру в центрі міста для організації юридичної фірми.
Знайомі ріелтори запропонували ОСОБА_3 квартиру загальною площею 150 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 зацікавила вказана пропозиція, і він домовився про зустріч та огляд вищевказаної квартири із господарями квартири.
Через декілька днів, зустрівшись з господарем квартири ОСОБА_5 , було здійснено огляд квартири, перевірку правовстановлюючих документів на квартиру, та за результатами було досягнуто домовленості про укладання договору купівлі-продажу квартири, так як ОСОБА_3 все влаштовувало.
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 домовились що здійснити купівлю-продаж квартири за 150 тис. доларів США, та домовились про правочин на 15 червня 2009 року у державного нотаріуса ОСОБА_6
15 червня 2009 року об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_3 разом із своєю дружиною ОСОБА_7 зустрілись із ОСОБА_5 та пройшли до нотаріуса для укладення правочину.
Після укладення правочину, ОСОБА_3 здійснив розрахунок з ОСОБА_5 .
Також між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було досягнуто домовленості, відповідно до якої ОСОБА_3 надає ОСОБА_5 тижневий строк для вивозу належних їй: речей. Таким чином ОСОБА_3 не забирав ключі у ОСОБА_5 .
Після спливу вищевказаного строку, ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_5 для того, щоб забрати ключі та повідомити, що він бажає приїхати та змінити замки, однак на телефон ніхто не відповідав.
У зв`язку із тим, що на телефон ніхто не відповідав, ОСОБА_3 вирішив приїхати до квартири та перевірити чи все гаразд із нею. Двері були замкнені таким чином, що ОСОБА_3 не міг відкрити двері, через що знадобилось викликати службу термінового відкривання дверей.
Підчас вилому замків, до квартири прийшла сусідка, яка сказала що викличе хазяйку квартири ОСОБА_5
Через пів години до квартири прийшла невідома ОСОБА_3 жінка, яка представилась матір`ю ОСОБА_5 показавши при цьому документи що посвідчують як її особистість, так і право власності на квартиру за ОСОБА_5 .
Вказана жінка зазначила, що квартиру її донька ОСОБА_5 нікому не продавала, та продати не могла, у зв`язку із перебуванням закордоном.
Через деякий час я дізнався, що ОСОБА_5 звернулась до суду про визнання укладеного із ОСОБА_3 договору купівлі-продажу недійсним.
В судовому засіданні в якості позивача виступала зовсім невідома ОСОБА_3 жінка, яка представилась ОСОБА_5 . Через деякий час суд залишив позов ОСОБА_5 без розгляду через неявки до суду.
Через деякий час ОСОБА_5 звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину. ОСОБА_3 було визнано свідком по цій справі.
В подальшому ОСОБА_5 знову звернулась до суду із позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним. За результатами проведених експертиз було встановлено, що підпис на договорі не належить справжній ОСОБА_5 , через що рішенням суду договір купівлі-продажу було визнано недійсним.
Станом на теперішній час грошові кошти ОСОБА_3 ніхто не повернув. Квартиру було вилучено та повернуто у власність ОСОБА_5 .
Не вирішеними залишаються питання:
яким чином удава ОСОБА_5 дізналась, що у справжній ОСОБА_5 на праві власності є квартира?
яким чином удавана ОСОБА_5 отримала ключі від квартири, для того щоб здійснювати показ квартири покупцям?
яким чином удавана ОСОБА_5 дізналась про всі паспортні данні та зуміла детально підробити посвідчення особистості, на підставі якого було укладено правочин з ОСОБА_3 .?
яким чином удавана ОСОБА_5 отримала оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, на підставі яких нотаріусом було посвідчено правочин із ОСОБА_3 .?
Однак, слідство триває і всі ці обставини наштовхують на думку, що справжня ОСОБА_5 могла діяти за попередньою змовою із удаваною ОСОБА_5 .
Окрім того, у справжньої ОСОБА_5 є рідна сестра, щодо якої по теперішній час не здійснювалось впізнання зі сторони ОСОБА_3 .
Всі ці обставини свідчать про те, що з боку невстановленої особи, однак імовірно за допомогою ОСОБА_5 було введено ОСОБА_3 в обману.
Станом на теперішній час ОСОБА_3 визнано потерпілим по даному кримінальному провадженню.
ОСОБА_3 сплатив дуже значну суму грошових коштів, та зареєстрував майно на праві власності, однак, вказане майно вибуло з його власності, можливо на підставі шахрайської схеми.
Посилаючись на вищевикладене, з метою недопущення можливості подальших протиправних дій із вказаною квартирою, а також недопущення знищення, відчуження та здійснення інших дій, а також беручи до уваги, що ОСОБА_3 бажає відшкодувати завдану шкоду, заявник просив накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 150,3 кв. м., житловою площею 103, 8 кв. м, що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності: 3968821 від 05.12.2013 року.
У судовому засіданні представник заявника підтримав клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно та просив його задовольнити в повному обсязі з наведених підстав.
Розглянувши клопотання, вивчивши надані матеріали, заслухавши представника заявника, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення клопотання слідчого з наступних підстав:
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Аналіз наданих матеріалів дозволяє суду у відповідності до вимог ст. 173 КПК України зробити висновок про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого КПК України, наявність підстав для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
В свою чергу, не проведення вказаної слідчої дії у вигляді арешту майна може призвести до знищення, відчуження та здійснення інших дій щодо зазначеного майна.
За таких обставин, суд вважає, що представником заявника доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Таким чином, існують всі передбачені Законом підстави для арешту зазначеного майна.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 150,3 кв. м., житловою площею 103, 8 кв. м, що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності: 3968821 від 05.12.2013 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1