Єдиний унікальний номер 234/9567/16-к
Номер провадження 11-сс/775/275/2016

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області справу за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 24 червня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 365 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000797 від 09.08.2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

16 червня 2016 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області юриста 1 класу ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 365 КК України.

Згідно пред`явленої підозри, наказом начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області № 247 о/с від 15.07.2014 ОСОБА_7 призначено на посаду міліціонера взводу № 3 роти № 4 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Артемівськ» ГУМВС України в Дніпропетровській області (далі БПСМОП «Артемівськ»).

ОСОБА_7 , будучи працівником правоохоронного органу, в порушення вищевказаних вимог Закону України «Про міліцію», чинного станом на серпень 2014 року, та Положення про підрозділи міліції громадської безпеки особливого призначення, перевищив службові повноваження відносно громадянина ОСОБА_9 .

В серпні 2014 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у міліціонера взводу № 3 роти № 4 БПСМОП «Артемівськ» ОСОБА_7 , міліціонера взводу № 1 роти № 1 БПСМОП «Артемівськ» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник умисел на викрадення та незаконне позбавлення волі ОСОБА_9 з метою перевірки його на причетність до участі у незаконних збройних формуваннях на території проведення антитерористичної операції.

Реалізуючи свій спільний умисел, 08.08.2014 о 15 год. 18 хв. ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 разом з міліціонерами БПСМОП «Артемівськ» ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , яким не були відомі злочинні наміри ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , будучи озброєними та одягнутими у камуфльований одяг, прибули на двох автомобілях «Нива» до бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . де ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , явно перевищуючи межі наданих йому прав та повноважень, за сприяння ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які не усвідомлювали злочинного характеру дій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , із застосуванням фізичного насильства та погроз застосування автоматичної вогнепальної зброї, за відсутності законних підстав, примусово помістив ОСОБА_9 до належного йому автомобілю Mercedes-Benz Sprinter, д.н. НОМЕР_1 , на якому доставив його за адресою: АДРЕСА_2 , де помістив до підвального приміщення вказаної будівлі, тим самим викравши ОСОБА_9 .

В період часу з 08.08.2014 до 13.08.2014 ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , явно перевищуючи межі наданих йому прав та повноважень, із застосуванням фізичного насильства та погроз застосування автоматичної вогнепальної зброї, за відсутності будь-яких законних підстав, утримував ОСОБА_9 у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , чим незаконно позбавив його волі.

ОСОБА_7 пред`явлено підозру у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 365 КК України.

Суд задовольнив клопотання слідчого і обрав у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 серпня 2016 року, та визначив розмір застави 220 мінімальних заробітних плат.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 вказує, що ухвала слідчого судді в частині застосування застави є необґрунтованою та підлягає скасуванню. На обґрунтування своїх доводів зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення вчинені із застосуванням насильства та погрозами його застосування.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вказує при розгляді клопотання слідчого не надано жодного доказу обґрунтованості підозри. Також при обрані запобіжного заходу слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 один виховує восьмирічного сина, має постійне місце проживання, є добровольцем, раніше не судимий, характеризується позитивно. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та наполягав на задоволенні власної апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають за такими підставами.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави ОСОБА_7 врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.194 КПК України, оскільки з врахуванням тяжкості кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_7 , даних про його особу, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід, в тому числі і цілодобовий домашній арешт, не буде достатнім, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з застосуванням застави.

Доводи захисника підозрюваного щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, дані, які характеризують особу підозрюваного, його вік, сімейний, майновий стан та стан здоров`я, а також слідчим суддею належним чином мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Крім того, слідчим суддею обґрунтовано взято до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Статтею 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, а також можливість її застосування, згідно ч.4 вказаної статті.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Так, доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставне визначення слідчим суддею розміру залогу не ґрунтується на нормах кримінального процесуального законодавства, оскільки не визначення розміру застави є правом слідчого судді, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України і слідчий суддя обґрунтував саме визначення розміру застави.

Таким чином розглядаючи справу в межах апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 24 червня 2016 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 серпня 2016 року та визначено розмір застави 220 мінімальних заробітних плат, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає

СУДДІ: