Справа № 216/8437/15-к
Провадження № 1-кс/216/3016/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про дозвіл на затримання з метою приводу
10.11.2015 м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу, яке подав слідчий військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України лейтенант юстиції ОСОБА_4 у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 22 червня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10.11.2015 року до суду надійшло клопотання слідчого військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України лейтенант юстиції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дане клопотання мотивоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року №1932-XII зі змінами, визначено поняття особливого періоду, де зазначено, що період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, являється особливим періодом, який діяв станом на 21 червня 2015 року .

Відповідно до «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року №243/95-ВР (із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 21 грудня 2000 року N2171-III) військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

Проте, ОСОБА_5 , діючи умисно та на порушення зазначених вище вимог законодавства, вирішив незаконно збагатитися за рахунок держави шляхом викрадення іншого військового майна групою осіб, вчинивши кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Так, громадянин ОСОБА_5 , вступивши в злочину змову з військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_6 , старшим прапорщиком ОСОБА_7 та також разом із цивільною особою - громадянином ОСОБА_8 , який раніше проходив військову службу у вказаній військовій частині НОМЕР_1 , організував вчинення злочину та безпосередньо керував його підготовкою, а саме 21 червня 2015 року в післяобідній час, знаходячись на території автомобільної стоянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного вживання спиртних напоїв, громадянин ОСОБА_5 , у присутності старшого сержанта ОСОБА_6 , старшого прапорщика ОСОБА_7 та громадянина ОСОБА_8 , виказав ініціативу щодо вчинення злочину, а саме пропозицію щодо викрадення із автомобільного парку військової частини НОМЕР_1 паливозаправника разом із дизельним пальним, який в подальшому продати разом із пальним фермерам.

Тоді ж, ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 , в особистій бесіді домовились про сумісну участь у вчиненні умисного злочину, а саме викрадення військового майна із автомобільного парку військової частини НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, ОСОБА_5 об`єднавши всіх співучасників злочину і спрямувавши їх зусилля на вчинення злочину, залучивши до вчинення злочину виконавців - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , пособника - ОСОБА_8 розподіливши між ними обов`язки по вчиненню злочину, розробивши план вчинення злочину та визначивши об`єкт посягання, підбурив останніх викрасти та відігнати до узгодженого місця паливозаправник із пальним, який належить військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , та який в подальшому передати йому ( ОСОБА_5 ) для подальшого збуту.

Відразу потому, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за ініціативою вчинення злочину, яку висловив організатор вчинення злочину громадянин - ОСОБА_5 , домовилися вчинити з використанням предмета злочину - пилки по металу, крадіжку військової техніки військової частини польова пошта НОМЕР_1 паливозаправника на базі автомобіля Урал 4320 в.н. НОМЕР_2 із паливом, розташованого на території автомобільного парку військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , з метою викрадення військового майна, тобто домовилися про спільну участь у вчиненні умисного злочину, вступивши у попередню змову.

Домовившись про спільну участь у вчиненні умисного злочину крадіжки військового майна, організатор вчинення злочину громадянин ОСОБА_5 , безпосередньо керуючи та координуючи вчиненням вказаного злочину, а саме спрямовуючи зусилля інших співучасників на безпосереднє виконання об`єктивної сторони злочину, визначивши послідовність вчинення злочинних дій, форми і порядку зв`язку між співучасниками під час їх вчинення, розподілив ролі між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , щодо дій кожного з них по виконанню даної крадіжки.

Так, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , відповідно до установки ОСОБА_5 щодо розподілу ролей співучасників, повинні були проникнути на територію автомобільного парку військової частини НОМЕР_1 , відчинивши за допомогою пилки по металу, яку пришукати заздалегідь, бокс, потрапити до автомобіля паливозаправника марки Урал-4320. Надалі, ОСОБА_7 , відповідно до плану дій організатора злочину - громадянина ОСОБА_5 , повинен вигнати паливозаправник із території парку військової частини та відігнати до місця, де його ( ОСОБА_7 ) буде чекати безпосередній організатор злочину - ОСОБА_5 , який потім покаже місце куди необхідно в подальшому відігнати паливозаправник із пальним, з метою його подальшого збуту.

В цей же час, ОСОБА_6 окрім допомоги ОСОБА_7 у здійсненні крадіжки, повинен був зв`язатися телефоном із організатором злочину - ОСОБА_5 та повідомити про вдале викрадення паливозаправника та палива, тобто бути співвиконавцем злочину.

Громадянин ОСОБА_8 відповідно до домовленості та плану вчинення злочину розробленого ОСОБА_5 , повинен був знаходитись біля тильних воріт автомобільного парку військової частини польова пошта НОМЕР_1 та слідкувати за головними воротами, попередити виконавців ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про появу наряду по охороні автомобільного парку і забезпечити решті безперешкодне залишення місця злочину, тобто бути особою, яка сприяє вчиненню злочину пособником.

Так, в подальшому, реалізуючи спільний злочинний намір, направлений на вчинення викрадення військового майна, діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, та діючи із корисливих мотивів, громадянин ОСОБА_8 , старший прапорщик ОСОБА_7 та старший сержант ОСОБА_6 , двоє останніх, виконуючи обов`язки військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , приблизно о 21 годині 00 хвилин 21.06.2015 року, діючи за попередньою змовою групою осіб, через запасні ворота проникли на територію автомобільного парку військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, громадянин ОСОБА_8 залишився спостерігати за головними воротами автомобільного парку, а військовослужбовці ОСОБА_7 та ОСОБА_6 направились до автомобільного боксу №12, всередині якого знаходився паливозаправник.

Підійшовши до боксу № НОМЕР_3 , ОСОБА_7 дістав, заздалегідь пришукану, пилку по металу та по черзі із ОСОБА_6 перепиляли металевий трос, який заважав відчинити ворота боксу.

Перепилявши металевий трос та відкривши ворота боксу № НОМЕР_3 , ОСОБА_7 , дотримуючись вказаної домовленості із безпосереднім організатором вчинення злочину - громадянином ОСОБА_5 , кермуючи паливозаправником, вивіз зазначену військову техніку разом з іншим військовим майном дизельним пальним у кількості 4441 кг, з території військової частини у напрямку АДРЕСА_3 .

В цей час, військовослужбовець ОСОБА_6 відповідно до плану дій, які визначив безпосередній організатор вчинення злочину - громадянин ОСОБА_5 , направився до в`їзду у мікрорайон Всебратське -2, де біля пам`ятнику танкістам «Танк ИС-3», на нього чекав організатор злочину ОСОБА_5 , попередньо зателефонувавши останньому.

В подальшому, зустрівшись із організатором вказаного злочину ОСОБА_5 біля 21 години 30 хвилин 21.06.2015 року, ОСОБА_6 разом із останнім на транспортному засобі марки «ТОЙОТА ЛЕНД КРУЗЕР» чорного кольору д.н. НОМЕР_4 , яким весь час користувався ОСОБА_5 , направились до с. Гурівка Кіровоградської області, з метою супроводження паливозаправника до місця, де ОСОБА_5 планував сховати зазначену техніку та майно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, якою безпосередньо керував ОСОБА_5 , прибувши біля 23 години 20 хвилин 21.06.2015 року до с. Гурівка Кіровоградської області, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 за допомогою відер та палива, яке знаходилось у автоцистерні дозаправили автомобіль Урал-4320, після чого, ОСОБА_5 на автомобілі марки «ТОЙОТА ЛЕНД КРУЗЕР» чорного кольору д.н. НОМЕР_4 , а ОСОБА_7 на паливозаправнику марки Урал-4320 в.н. НОМЕР_2 , залишивши чекати ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , вирушили в бік Кіровоградської області, до вказаного ОСОБА_5 місця, де і залишили паливозаправник марки Урал-4320 в.н. НОМЕР_2 , вартістю 129129,0 грн., разом із пальним у кількості 4441 кг, вартістю 48443,89 грн., загальною вартістю 177572, 89 грн., спричинивши шкоду державі в особі військової частини на ту ж суму.

Тоді ж, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 домовились про те, що останній ( ОСОБА_5 ) реалізує наявне в паливозаправнику пальне за ціною 13 гривень за один літр пального та транспортний засіб, і в подальшому розділить отримані від продажу зазначеного військового майна грошові кошти між усіма учасниками.

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 410 КК України - викрадення та привласнення військовослужбовцями військової техніки та іншого військового майна за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання службовим становищем, в умовах особливого періоду, що заподіяло істотну шкоду.

Санкція ч.3 ст 410 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, та відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії злочинів особливо тяжких злочинів.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами та іншими матеріалами.

10 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було направлено клопотання до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного старшого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі, а саме, запобігання спробам:

1. Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

2. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

3. Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

4. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

5. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Залишаючись на волі, підозрюваний має можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

В повному обсязі запобігти настанню вказаних ризиків неможливо у випадку застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, добровільно до правоохоронних органів не з`явився.

Крім того, є достатньо даних вважати, що одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу про тримання під вартою, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ічинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги, що з ОСОБА_5 , вчинив особливо тяжкий злочин, добровільно до правоохоронних органів не з`явився та є достатньо даних вважати, що одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу про тримання під вартою, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ічинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим виникла необхідність отримати дозвіл на затримання останнього з метою приводу до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку із вищевикладеним, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, ч. 2 ст. 187, 188, п.2 ч. ст. 189 КПК України, прокурор просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор, просив клопотання задовольнити.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав.

Відповідно до ч.1 ст.139 КПК України (Наслідки неприбуття на виклик) якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру мінімальної заробітної плати - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Відповідно до ч.2 ст.139 КПК України у випадку, встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.

Відповідно до ч.1 ст.140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Відповідно до ч.2 ст.140 КПК України рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.

Відповідно до ч.1 ст.142 КПК України під час досудового розслідування клопотання слідчого, прокурора про здійснення приводу розглядається слідчим суддею у день його надходження до суду. У разі необхідності слідчий суддя може заслухати доводи особи, яка подала клопотання.

Відповідно до ч.3 та 4 ст.142 КПК України слідчий суддя або суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи. Копія ухвали про здійснення приводу, завірена печаткою суду, негайно надсилається органу, на який покладено її виконання.

Підозрюваний ОСОБА_5 за адресою мешкання не проживає, про що свідчать рапорта військового прокурора Криворізького гарнізону Південного регіону України полковника юстиції ОСОБА_9 від 09.11.2015 року та 10.11.2015 року.

Дана обставина свідчить про ухилення від слідчого при проведенні слідчих дій в межах досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 187, 188, 189, 190, 369 - 372 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України лейтенант юстиції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Дозволити затримати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали про здійснення приводу доручити військовій прокуратурі Криворізького гарнізону Південного регіону України.

Копію ухвали надіслати органу, на який покладено її виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1