Справа № 462/2726/16-к
У Х В А Л А
30 листопада 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК України, суд

в с т а н о в и в:
В провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003196 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки 05.12.2016 року строк застосованого запобіжного заходу закінчується. Зазначив, що наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою обрання запобіжного заходу не зменшились, свідки не допитані, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим під час умовно-дострокового звільнення, обвинувачений зареєстрований та проживає разом з потерпілими, а тому підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_4 заперечили проти клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, посилаючись на його безпідставність, захисник вважає, що прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тяжкість покарання, передбаченого за вчинення злочинів, які інкримінуються ОСОБА_7 , не можуть бути єдиною підставою для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник обвинуваченого наполягав на обранні більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , а саме цілодобового домашнього арешту або застави.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , а потерпілий ОСОБА_6 покладається на рішення суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою на два місяці з огляду на наступне.
У відповідності до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, встановлених слідчим суддею при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, наявність таких ризиків доведено прокурором. Також суд враховує те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості та тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий. Також встановлено, що ОСОБА_7 розлучений, не має офіційного місця працевлаштування та відповідно джерела доходів, що свідчить про відсутність в нього соціально-стримуючих факторів.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.
Стороною захисту не надано жодних документів, що дають підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, зокрема домашній арешт можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з ч.5 ст.194 КПК України, зокрема прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.
Будь - яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, суду не надано.
При цьому, суд звертає увагу на те, що свідки по справі не допитані, обвинувачений зареєстрований та проживає разом з потерпілими, що може створювати небезпеку для їхнього життя та здоров`я, а обрання запобіжного заходу у вигляді застави не є можливим, так як з огляду на ч.4 ст.183 КПК України особа вчинила злочини із застосуванням насильства.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, обраний Залізничним районним судом м. Львова, який продовжений по 05.12.2016 року, необхідно продовжити по 28.01.2017 року включно.

Керуючись ст.176-178, 183, 331, 369-372, КПК України, суд
у х в а л и в:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК України по 28.01.2017 року включно.

Копію ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору і направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1