Справа № 337/1842/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001007 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Запоріжжя, громадянина України, студента 3 курсу фізичного факультету Запорізького національного університету, дітей на утриманні не має, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючогоза адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід відносно якого не обирався,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
08 лютого 2016 року приблизно о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 запросив до себе у квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в якості гостя ОСОБА_4 , де останній приблизно о 13 годині 30 хвилин, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав золоті вироби, що знаходились в загальній кімнаті вищезазначеної квартири у скриньці, та належали ОСОБА_5 , а саме: каблучку з золота 585 проби, розмір 18,5, вагою 2,47 грама, вартістю 1235,00 грн.; каблучку з золота 585 проби, розмір 18, вагою 2,02 грама, вартістю 1010,00 грн.; перстень з золота 585 проби, розмір 19, вагою 2,58 грама, вартістю 1290,00 грн.; браслет з золота 585 проби, розмір 17,5, вагою 2,59 грама, вартістю 1295,00 грн. В подальшому, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину та розпорядився вищевказаними золотими виробами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 4830, 00 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. Крім того пояснив, що 08.02.2016р. приблизно о 13 годині він разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , за запрошенням прийшли в гості до їх спільного товариша ОСОБА_6 , який мешкає в квартирі на АДРЕСА_3 . В квартирі у ОСОБА_6 нікого не було, вони разом на кухні пили чай, спілкувалися, потім він вирішив включити музику, пішов до кімнати, в якій стояв комп`ютер. Коли включав музику, побачив на полиці, яка висить на стіні над комп`ютером, скриньку. Відкривши скриньку побачив в ній ювелірні вироби з золота. Оскільки ніхто за ним не спостерігав, він забрав зі скриньки три золотих кільця та золотий браслет, поклав собі в карман брюк. Після чого повернувся на кухню, продовжив пити чай та спілкуватись. Приблизно через півгодини до квартири ОСОБА_6 прийшов ще один їх спільний знайомий на ім`я ОСОБА_8 і вони усі перебували в квартирі ОСОБА_6 приблизно до 14 годин. Після чого він, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пішли з квартири. Разом з ОСОБА_7 вони провели ОСОБА_9 додому, після чого він повідомив ОСОБА_7 про те, що його тітка просила продати золоті вироби та запропонував йому проїхати з ним до ломбарду. Вони поїхали на вул. Анголенко м.Запоріжжя, де він в різних ломбардах заклав викрадені золоті вироби, отримавши за них в загальній сумі 3200 грн., які пізніше витратив на власні потреби. Розуміє, що вчинив злочини. Щиро кається в скоєному, просить строго його не наказувати. Цивільний позов потерпілої про стягнення матеріальної шкоди в сумі 4830 грн. визнає в повному обсязі та зобов`язується відшкодувати. Цивільний позов потерпілої в частині стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн. визнає частково, вважає заявлену суму занадто завищеною та просив в цій частині позов задовольнити частково на суму 1500 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні також не оспорювала фактичні обставини події, як вони викладені в обвинувальному акті, від дослідження в судовому засіданні доказів, які були зібрані в ході досудового розслідування, відмовилась. Пояснила, що 14.02.2016р. вона побачила, що в скриньці, яка знаходилась в кімнаті квартири АДРЕСА_4 , де вона мешкає разом з неповнолітнім сином ОСОБА_6 , відсутні її золоті ювелірні вироби, а саме три кільця та браслет. Від сина дізналась, що 08.02.2016р. у нього в квартирі були гості, в тому числі ОСОБА_4 , який і викрав вказані золоті вироби. Заявила цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який в частині стягнення матеріальної шкоди уточнила, пояснивши, що у зв`язку з викраданням її майна вона зазнала матеріальну шкоду в розмірі 4830,00грн., яка складається з вартості викраденого майна, та яку просила стягнути на її користь з обвинуваченого. Також вона зазнала душевних страждань у зв`язку із викраденням свого майна, пережила емоційний стрес, тривалий час нервувала, погіршились її відносини з неповнолітнім сином, погіршився стан її здоров`я, вона була вимушена звертатись за медичною допомогою з метою відновлення свого стану, тривалий час перебувала на амбулаторному лікуванні і відмовилась від стаціонарного лікування через те, що неповнолітнього сина виховує одна і не бажала його залишати одного вдома, вимушена була докладати додаткових зусиль для організації свого звичного способу життя, оскільки протиправні дії обвинуваченого призвели до його порушення. Моральну шкоду в позовній заяві оцінила в 10000,00грн. Також пояснила, що у зв`язку із складанням цивільного позову вона понесла витрати на правову допомогу адвоката в сумі 1000,00грн., які також просить стягнути з обвинуваченого.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Зважаючи на викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

На підставі викладеного, суд вважає встановленим, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що злочин, скоєний ОСОБА_4 відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, утриманців немає, є студентом вищого навчального закладу, навчається на 3 курсі денного відділення «Фізичного» факультету Запорізького національного університету, отримує стипендію, має постійне місце мешкання та реєстрації.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи та відомостей про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт, яке слід обрати в мінімальних межах санкції ст.185 ч.1 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що протиправними винними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинена матеріальна шкода, яка полягає у втратах, які вона зазнала у зв`язку з викраденням її майна. Обвинувачений ОСОБА_4 факт спричинення такої шкоди не оспорював, не заперечував проти вартості викраденого майна, яка вказана в обвинувальному акті, та в цій частині позов визнав, зобов`язувався відшкодувати спричинену матеріальну шкоду.
Таким чином суд вважає, що розмір спричиненої потерпілій матеріальної шкоди становить саме 4830,00грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченого в повному розмірі.
Також суд вважає, що протиправними винними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, у зв`язку із викраденням її майна, оскільки відносно неї було вчинено кримінальне правопорушення, в результаті якого вона позбулася свого цінного майна, хвилювалась і нервувала з цього приводу, погіршився стан її здоров`я, вона вимушена була лікуватися, що підтверджується наданими суду копіями довідок та амбулаторної карти, які були оглянуті в судовому засіданні. Вказані обставини свідчать про те, що був порушений звичний спосіб життя потерпілої і вона вимушена була докладати додаткових зусиль для його організації.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд відповідно до ст.23 ЦК України враховує характер правопорушення - крадіжка, яке є злочином середньої тяжкості, вчинено обвинуваченим умисно, за участю неповнолітнього сина потерпілої, глибину душевних страждань потерпілої, яка втратила цінне майно і на даний час немає можливості придбати подібні речі, спричинена їй шкода обвинуваченим добровільно до теперішнього часу не відшкодована, після протиправного посягання погіршився її стан здоров`я, вона вимушена була звертатися до лікарів, отримувала лікування.

Беручи вказане до уваги і виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої моральну шкоду в сумі 4500,00 грн., задовольнивши позов в цій частині частково.

Потерпіла ОСОБА_5 в цивільному позові також заявила клопотання про стягнення з обвинуваченого витрат на правову допомогу, яку вона отримала у зв`язку з складанням цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються, зокрема, з витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Таким чином зазначені витрати, зокрема, їх склад та розмір, мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Потерпілою ОСОБА_5 на підтвердження складу та розміру витрат на правову допомогу, суду не надано документи, зокрема, акт прийому-передачі виконаних робіт, квитанції до прибуткового касового ордеру, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку, оформлених у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищевказане, суд вважає необхідним відмовити потерпілій у стягненні з обвинуваченого на її користь понесених нею витрат на правову допомогу в розмірі 1000,00грн. у зв`язку із недоведеністю належними та допустимими доказами складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4830,00грн., моральної шкоди - 4500,00грн., усього 9330,00грн.

Речові докази договір фінансового кредиту №521-000005580 від 08.02.2016 р. який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження, договір фінансового кредиту №ДОН від 08.02.2016 р. який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1