Справа №201/8632/16-к
Провадження № 1-кс/201/5405/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2016 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська
у складі:головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо нерозгляду клопотання від 16 травня 2016 року, а також вчинення інших дій, -
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо нерозгляду клопотання від 16 травня 2016 року, а також вчинення інших дій.
Скаржник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.
Представник Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, що відповідно доч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Суд дослідивши матеріали скарги, вважає, що її слід задовольнити частково, при цьому виходячи з наступного.
Згідно з доводами заявника, які слідчим на час розгляду скарги не спростовано, вимог ухвали не виконано, клопотання не розглянуто також.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно з вимогами ст. 221 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.
Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що скарга на бездіяльність слідчого в частині нерозгляду клопотання ОСОБА_3 від 16 травня 2016 року підлягає задоволенню у зв`язку з невиконанням слідчим вимог ст. 220 КПК України.
В той же час, що стосується інших вимог скаржника, то вони задоволенню не підлягають, оскільки не є предметом розгляду слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України, а відносяться до компетенції уповноваженої особи, яка здійснює досудове розслідування кримінального провадження.
Стосовно зобов`язання винести постанову за клопотаннями від 05 та 18 травня 2016 року, то до матеріалів справи таких клопотань і доказів їх направлення не надано, а тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає. Крім того, скарга не підлягає задоволенню в частині визнання бездіяльності слідчого щодо невиконання ухвал слідчого судді, оскільки такі вимоги не можуть бути предметом розгляду слідчого судді відповідно до приписів ст. 303 КПК України і бездіяльність слідчого щодо невиконання процесуальних дій вже визнана відповідними ухвалами слідчих суддів.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 220, 303, 307, 376 КПК України, суд
Скаргу задовольнити частково.
У задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1