Справа № 180/518/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2016 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника
неповнолітнього ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
представника кримінальної міліції ОСОБА_8

за участю неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000672 від 2211.2015 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Томаківка Дніпроптеровської області, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, студента Томаківського професійного аграрного ліцею, мешкає за адресою: АДРЕСА_1
За фактом вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 128 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Марганецького міського суду надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000672 від 2211.2015 року щодо ОСОБА_9 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 128 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив свою думку про можливість призначення даного клопотання до судового розгляду.
Представник потерпілого заперечував проти призначення клопотання прокурора до судового розгляду та просив суд повернути прокурору матеріали, оскільки клопотання не відповідає вимогам КПК України.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання з додатками, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, у віці 17 років. За вчинення даного злочину КК України передбачена відповідальність з 16 років.
Статтею 497 КПК України передбачено, що якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і направляє його до суду.
Однак, враховуючи наявність цивільного позову потерпілого про відшкодування витрат на лікування, тяжкість наслідків спричинених тілесних ушкоджень потерпілому, а також пояснення потерпілого та його представника у судовому засіданні про відсутність ознак каяття з боку неповнолітнього обвинуваченого, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав у прокурора для складання клопотання про застосування до обвинуваченого примусових заходів виховного характеру.
Під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених неповнолітніми, крім обставин, передбачених статтею 91 КПК України, підлягають встановленню обставини, визначені ст. 485 цього Кодексу. Серед таких обставин, зокрема, повні і всебічні відомості про особу неповнолітнього, його соціально-психологічні риси, які необхідно враховувати при індивідуалізації відповідальності, умови життя та виховання, стан здоров`я та рівень розвитку.
При складанні клопотання прокурор не дотримався зазначених умов закону та не обгрунував з яких підстав він дійшов висновку про можливість виправлення неповнолітнього без застосування кримінального покарання.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 484 КПК України, провадження щодо неповнолітніх здійснюється слідчими, спеціально уповноваженими керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, такі дані в ньому відсутні, що позбавляє суд можливості перевірити повноваження слідчого.
За таких обставин клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000672 від 22.11.2015 року щодо ОСОБА_9 з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення вищезазначених недоліків.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000672 від 2211.2015 року щодо ОСОБА_9 - повернути прокурору Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Ухвала протягом 7 діб з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд.

Суддя: ОСОБА_1