Справа № 1-108/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2011 року №1-108/11

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

за участю секретаря Левицької І.П.,

прокурорів Хіневич І.П., Яременка О.І.,

потерпілого ОСОБА_1, його законного представника ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, не працюючого, мешкаючого в селі Білецьківка, вулиця Ювілейна, №9, Кременчуцького району, Полтавської області, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 статті 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2010 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_4, керуючи автомобілем GEELY, державний номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, рухався по вулиці Набережна, в селі Новоселівка, Кременчуцького району зі швидкістю приблизно 100 км/год та, виїзджаючи на нерегульованому перехресті на автодорогу сполученням Канів Чигирин Кременчук, перевищив максимально допустиму швидкість руху у населеному пункті, не вжив відповідних заходів щодо попередження дорожньо-транспортної пригоди та допустив з'їзд автомобіля в кювет і зіткнення з двома деревами, внаслідок чого пасажир цього автомобіля неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, отримав тілесні ушкодження у виді: закритого перелому лівої стегнової кістки, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних ран обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №171 від 21 лютого 2011 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили довготривалий розлад здоров'я.

Згідно висновку автотехнічної експертизи №2 від 01 лютого 2011 року, водій ОСОБА_4-

ко О.А. мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було ніяких перешкод технічного характеру. Своїми діями ОСОБА_4 порушив пункти Правил дорожнього руху України, а саме:

12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год;

12.9. Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 12.7 на ділянці дороги, де встановлені дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил;

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Тому в даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 2.9 а), 12.4, 12 б), 12.1 Правил дорожнього руху України.

Порушення ОСОБА_4 пункту 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться з технічної точки зору в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину за ч.1 статті 286 КК України визнав частково та пояснив, що дійсно за вказаних в пред'явленому обвинуваченні обставин він порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України та скоїв дорожньо-транспортну пригоду, але заперечує свою вину в тому, що пунктів 12.4, 12.9 б), 2.9 Правил дорожнього руху України він не порушував, оскільки вважає, що не перебував в стані алкогольного сп'яніння та не перевищував швидкість, так як рухався автомобілем зі швидкістю приблизно 70 км/год.

Крім частково визнання своє вини підсудним, його вина об'єктивно підтверджується належними і допустимими доказами у справі, а саме:

показаннями потерпілого ОСОБА_1, в судовому засіданні, що він їхав в якості пасажира в автомобілі під керуванням водія ОСОБА_4, який перебував в стані алкогольного сп'яніння та рухався зі швидкістю приблизно до 100 км/год., внаслідок чого ОСОБА_4 не впорався з керуванням автомобіля та допустив дорожньо-транспортну пригоду. В результаті зіткнення автомобіля з перешкодою він отримав тілесні ушкодження і тривалий час (55 днів) лікувався у міській дитячій лікарні;

показаннями законного представника потерпілого ОСОБА_2 в судовому засіданні, що о 24 годині їй зателефонували чужі люди і повідомили про ДТП. Вона відвезла сина ОСОБА_1, який отримав тілесні ушкодження, в лікарню та повідомила в міліцію про ДТП. Син лікувався в лікарні з 12 грудня 2010 року по 02 лютого 2011 року. Їй відомо, що ОСОБА_4 керував автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, внаслідок чого і сталася ДТП;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_5, що 11 грудня 2010 року, приблизно о 23 годині, біля бару в селі Білецьківка він побачив ОСОБА_4, якого попросив відвезти на автомобілі в село Стару Білецьківку, на що він погодився. Вони пішли до нього додому і взяли машину, їхали по селу разом з ОСОБА_1, який знаходився на задньому пасажирському сидінні, а він на передньому пасажирському сидінні. ОСОБА_4 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння та рухався зі швидкістю приблизно 100 км/годину, дорога була сухою. Коли вони виїздили на автодорогу, ОСОБА_4 не впорався з керуванням, замість повернути ліворуч, поїхав прямо в кювет, де автомобіль врізався в два дерева. На декілька хвилин він втратив свідомість, після чого виліз з автомобіля та намагався витягти водія ОСОБА_4 та пасажира ОСОБА_1, але самостійно цього зробити не зміг та покликав хлопців на допомогу, які витягували з салону ОСОБА_4 та ОСОБА_1, а його товариш на мопеді відвіз додому. Так як у нього було дуже погане самопочуття після ДТП;

показаннями свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні, яка пояснила, що вперше вона побачила підсудного в лікарні. Хірург їй повідомив, що в даний момент опитувати ОСОБА_4 даремно, так як той знаходиться в стані алкогольного сп'яніння. Дійсно, вона зайшла в палату, де перебував підсудний, від якого було чути запах алкоголю. Стан сп'яніння підсудного вона визначила по запаху та його поведінці. Який взагалі ігнорував працівників міліції та говорив, що йому все рівно. Кров на аналіз вони не направляли, оскільки хірург сказав, що вони самостійно це зроблять;

оглядом місця події, згідно якого було оглягуте місце ДТП та виявлено у кюветі фару автомобіля, уламки бампера автомобіля, талон про проходження державного технічного огляду, що підтверджується протоколом огляду місця події від 12 грудня 2010 року та схемою до нього (а.с.5-9);

оглядом виявленого та вилученого автомобіля GEELY чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, з механічними пошкодженнями, виявлений на території будинковолодіння ОСОБА_7 в селі Новоселівка, вулиця Коцюбинського, №95, що підтверджується протоколом від 12.12.2010 року (а.с.11);

оглядом та перевіркою транспортного засобу - автомобіля GEELY чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, в якому виявлені наступні зовнішні пошкодження: розбите лобове скло, фара, передній бампер, решітка радіатора; деформовано: капот, передні крила та двері, криша, заднє ліве крило, відірвані дзеркала заднього виду, відсутня фара (одна в салоні), двигун зірвано з кріплення, що підтверджується протоколом огляду та перевірки транспортного засобу від 12.12.2010 року (а.с.12);

висновком судово-медичної експертизи №171 від 21.02.2011 року, згідно якого на момент судово-медичної експертизи у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої стегнової кістки, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних ран обличчя, які утворились від дії тупих предметів, можливо в указаний термін і при вказаних обставин та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили довготривалий розлад здоров'я (а.с.54-56);

висновком автотехнічної експертизи №2 від 01.02.2011 року, згідно якого у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля GEELY, державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п.п.12.4,12.9 б), 12.1 Правил дорожнього руху України.

Невідповідності в діях водія ОСОБА_4 вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру (а.с.44-47);

речовими (а.с.60-61) та іншими перевіреними доказами.

Таким чином, дослідивши та оцінивши всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні необережного злочину.

Дії підсудного ОСОБА_4 суд кваліфікує по ч.1 ст.286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Часткове заперечення своєї вини підсудним суд розцінює, як обраний ним спосіб захисту від пред'явленого обвинувачення та бажання пом'якшити свою відповідальність за скоєне.

Перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп'яніння та перевищення швидкості підтверджується як самим підсудним, що він рухався зі швидкістю 70 км/год, так і показаннями потерпілого, його законного представника, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, довідками Кременчуцької першої міської лікарні (а.с.17,110), результатом аналізу №15 лабораторного дослідження крові на вміст алкоголю, який виявлений в кількості 2,1%о.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за класифікацією є злочином середньої тяжкості, особу винного, який у суді частково визнав свою вину у скоєному, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягається вперше, характеризується за місцем проживання позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей двох та семирічного віку, його дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною віку трьох років, згідно висновку ЛКК підсудний є здоровим, примусового лікування не потребує, працездатний, потерпілий та його законний представник пояснили, що підсудний частково відшкодував заподіяну шкоду, а тому цивільний позов до нього не заявлено, просили суворо не карати підсудного за скоєний ним злочин.

Обставин, які пом'якшують його покарання є часткове визнання ним своє вини та часткове відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує його покарання є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

За таких обставин ОСОБА_4 має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів у виді обмеження волі зі звільненням його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з застосуванням додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами.

У цій справі прокурором Кременчуцького району в інтересах держави до відповідача ОСОБА_4 пред'явлений цивільний позов про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 9 337 гривень. Позовна вимога прокурора обгрунтована і підтверджена належними доказами у справі довідкою Кременчуцької міської дитячої лікарні (а.с.59), повністю визнана відповідачем ОСОБА_4 на завершальній стадії судового розгляду. Тому суд повністю задовольняє позов прокурора на підставі ст.93-1 КПК України, ст.1206 Цивільного кодексу України.

Керуючись ст.,ст. 323-328 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 статті 286 КК України, призначивши йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням на нього відповідно до статті 76 КК України обов'язків попросити пробачення у потерпілого в усній формі та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у виді підписки про невиїзд.

Речові докази: автомобіль GEELY чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВІС 097562, що міститься на обкладинці справи передати його законному володільцю ОСОБА_4 на його прохання (а.с.61,62), фару автомобіля та уламки бампера автомобіля, талон про проходження державного технічного огляду (а.с.60, внутрішня сторона обкладинки справи), як такі, що не мають ніякої цінності і не можуть бути використані та ніким не витребувані знищити.

Цивільний позов прокурора Кременчуцького району задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради витрати на лікування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, який потерпів від злочину, в сумі 9 337 (дев'ять тисяч триста тридцять сім) гривень.

На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Полтавської області протягом 15 діб всіма учасниками процесу з моменту його проголошення через Кременчуцький районний суд.

Суддя Ю. І. Степаненко