Ухвала
іменем україни
29 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.
На вказані судові рішення засуджений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2016 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху з наданням п`ятнадцятиденного строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
15 червня 2016 року ОСОБА_4 повторно звернувся з касаційною скаргою на ті самі судові рішення.
Перевіривши касаційну скаргу засудженого від 15 червня 2016 року, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, на таких підставах.
Відповідно до ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Як убачається з касаційної скарги від 15 червня 2016 року, ОСОБА_4 усунув не всі недоліки, вказані в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2016 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак усупереч положенням ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі від 15 червня 2016 року ОСОБА_4 також не зазначає які порушення, що відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України є підставами для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, було, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді кримінального провадження щодо нього, у чому полягали саме такі порушення та яким судом їх було допущено, не наведено конкретних доводів і аргументів в обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень.
Отже оскільки в установлений строк засуджений ОСОБА_4 усунув не всі недоліки, які зазначені в ухвалі від 27 травня 2016 року, то його касаційна скарга підлягає поверненню.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3