Яготинський районний суд Київської області
Справа № 1-158/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2010 року Яготинський районний суд

Київської області в складі:

головуючого Бугіль В.В.,

при секретарі Моргун О.В.

за участю прокурора Карпович Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця селища Булавине Донецької області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працює, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, судимий 23.11.1998 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 94 КК України до 9 років позбавлення волі в злочині передбаченому ст.185 ч. 1 КК України,

Встановив:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Злочин вчинений при таких обставинах.

Так, 13.09.2010 року ОСОБА_1, знаходився у будинку по місцю проживання ОСОБА_2 по вулиці Набережна 47 в місті Яготині Київської області, де разом розпивали спиртні напої.

Цього дня близько 16 години ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння у кухні будинку та скориставшись тим, що ОСОБА_2 пішов спати в іншу кімнату, таємно викрав його мобільний телефон марки Нокіа 1616 вартістю 250 гривень, який потерпілий залишив на столі. У вказаному мобільному телефоні знаходилася сім картка мобільного оператора Діджус, вартістю 15 гривень, на рахунку якої знаходилося 5 гривень. Таким чином ОСОБА_1 таємно викрав майно ОСОБА_2 на загальну суму 270 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_1, вину у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці) за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся, факт та обставини злочину підтвердив. Просив не позбавляти його волі та врахувати, що більше такого не повторить.

Підсудний ОСОБА_1І, та інші учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки він вину визнає і факт таємного викрадення чужого майна (крадіжки) не заперечує, та їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, тобто зміст ст. 299 КПК України їм зрозумілий.

За таких обставин, суд відповідно до ст. ст. 299, 301-1 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного ОСОБА_1, за виключенням дослідження документів, що характеризують його особу.

Таким чином, суд приходить висновку, що ОСОБА_1, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), його винність доведена і він повинен нести відповідальність за - вчинене.

Дії підсудного ОСОБА_1, суд кваліфікує за ч. 1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_1, суд визнає - вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу підсудного, що він позитивно характеризується за місцем проживання, що підсудний як особа втратив ступінь суспільної небезпечності, що істотно знижує тяжкість вчиненого, він визнав свою вину, щиро розкаявся, на його утриманні є неповнолітня дитина. Тому суд приходить до висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, та застосуванням вимог ст. 76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат не має.

Речові докази по справі - мобільний телефон Нокіа 1616 та сім картка мобільного оператора Діджус, які зберігаються у потерпілого, дозволити використовувати останньому на власний розсуд.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі на строк - 2 (два) роки.

Звільнити засудженого ОСОБА_1, від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном в 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в ці органи.

Міру запобіжного заходу стосовно засудженого ОСОБА_1, до набрання вироком законної сили, залишити - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі - мобільний телефон Нокіа 1616 та сім картка мобільного оператора Діджус, які зберігаються у потерпілого, дозволити використовувати останньому на власний розсуд.

Вирок може бути оскарженим до судової палати по кримінальних справах апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Яготинського районного суду Київської області на протязі 15 днів з часу проголошення.

Суддя Бугіль В.В.