Справа180/1108/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2016 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Марганці кримінальне провадження № 0000387 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, вдови, з неповною середньою освітою, не працюючої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей 2007 та 2009 років народження, раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 , 29 березня 2016 року близько 20 години знаходилась в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_1 , де побачила свою знайому ОСОБА_8 , з якою перебуває в неприязних відносинах, де у неї відразу, там же, на грунті особистих неприязних відносин, виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, реалізуючи який та, усвідомлюючи суспільно небезпечних характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, близько 20 години 01 хвилину 29 березня 2016 року, перебуваючи у приміщенні даного магазину,підійшла до ОСОБА_8 , яка стояла обличчям до прилавку, та на грунті особистих неприязних відносин, діючи протиправно, умисно, нанесла потерпілій один удар ногою під коліно, після чого схопила ОСОБА_8 за волосся та нанесла один удар коліном ноги по лівій скроневій області, один удар коліном ноги в лобну частину голови, внаслідок чого, потерпілій ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 188-е від 14 червня 2016 року були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, а саме, синець в лівій скроневій області, струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою вину у вчинених злочинах визнала повністю, щиро розкаялася, дала пояснення, аналогічні пред`явленому обвинуваченню. Просила суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_10 дала суду аналогічні пояснення, що й обставини, викладені у обвинувальному висновку.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки усіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченої, потерпілої, дослідженням письмових доказів та документів, що стосуються особи обвинуваченої ОСОБА_7 .
Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 в судовому засіданні доведена повністю і її дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України, тому, що вона вчинила умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що вона вчинила злочини проти життя та здоров`я ОСОБА_8 , тобто вчинила злочини невеликої тяжкості.

Суд також враховує особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка раніше не судима, на обліках у психо-, наркологічному диспансерах не перебуває, має на утриманні малолітніх дітей 2007, 2009 років народження. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченої і попередження нових злочинів може бути міра покарання у межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З положень ч.2 ст. 65 КК України вбачається, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Саме такий вид покарання суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні, запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_11 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оскаржувалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, потерпілій та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_12

Оригінал вироку.