Провадження № 1-в/243/179/2016
Справа № 1/243/25/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРЇНИ
23 березня 2016 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2 м. Слов`янськ Донецької області), заяву
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Красний Лиман Донецької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , засудженого за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2015 року за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України до п`яти років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на три роки у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
про розстрочку виконання вироку суду в частині цивільного позову,
за участю:
засудженого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання вироку суду в частині цивільного позову, яку обґрунтовує тим, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2015 року заявник, визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 121 КК України, за який йому призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України, ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання протягом іспитового строку у три роки. Даним вироком суду з нього на користь ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди присуджено до стягнення 3 049 грн.30 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.00 коп. Даний вирок суду набув законної сили 14 січня 2016 року.
На виконання зазначеного вироку, Слов`янським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист про його примусове виконання в частині стягнення з нього на користь, ОСОБА_5 матеріальних збитків та моральної шкоди. На даний час, на підставі даного виконавчого листа, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження. Заявник вважає за можливе розстрочити виконання вищевказаного вироку суду в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_5 грошових коштів в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди з тих підстав, що на даний час у нього виникли обставини, які ускладнюють виконання вищевказаного вироку суду в частині відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, а саме: на даний час, він перебуває у дуже скрутному матеріальному становищі, більш того, в результаті складної економічної ситуації в країні він перебуває на грані виживання. Заявник працює, проте отримує мінімальну заробітну плату, розмір якої встановлено законодавством України. При цьому, як член сім`ї власника квартири, в якій проживає, він бере участь у внесенні платежів за користування комунальними послугами та в експлуатаційних витратах. Причому, розмір даних витрат є значним, і на них витрачається велика частина його доходу. Крім того, він надає матеріальну допомогу своїй матері ОСОБА_4 , яка проживає спільно із ним, оскільки його мати часто хворіє і потребує постійного догляду та лікування, а також, регулярного придбання лікарських препаратів. Його мати ОСОБА_4 перебуває також на обліку в медичному закладі з приводу складного хронічного захворювання. Вона досить часто знаходиться на амбулаторному, а періодично і на стаціонарному лікуванні. Заявник позбавлений можливості купувати продукти харчування. Та частина грошових коштів яка залишається після погашення платежів за комунальні послуги, є істотно нижчою прожиткового мінімуму, що має місце в Україні. Крім того, що він не має на праві власності а ні житлового приміщення, а ні транспортних засобів. У нього також відсутнє особисте майно, яке могло б бути продане державним виконавцем і реалізоване з метою відшкодування матеріального збитку і моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_5 . Він не має жодних накопичень, грошових вкладів, які міг би використовувати для відшкодування шкоди.

Вважає, що з урахуванням наведених обставин, виконання вироку Слов`янського міськрайонного суду в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_5 грошових коштів може бути розстрочено на 60 місяців, та просить стягувати з нього на користь ОСОБА_5 щомісяця протягом даного періоду часу по 383 грн. 34 коп.

Засуджений ОСОБА_3 , у судовому засіданні на задоволенні заяви про розстрочку виконання вироку суду наполягав, пояснення надав аналогічні викладеним у заяві.
Захисник ОСОБА_4 , наполягала на задоволенні заяви ОСОБА_3 , та зазначила, що грошові кошти у розмірі 50 000 грн. 00 коп. які були внесені нею в якості застави, вона отримала у повному обсязі. На пенсію вона вийшла за вислугою років.
Інші учасники кримінального провадження до судового засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши всі докази, приходить до переконання, що заява ОСОБА_3 про розстрочку виконання вироку суду задоволенню не підлягає за таких встановлених у судовому засіданні обставин та відповідних ним норм чинного законодавства.
У судовому засіданні достовірно встановлено, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2015 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України, за який йому призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України, ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання протягом іспитового строку у три роки. Даним вироком суду з нього на користь ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди присуджено до стягнення 3 049 грн.30 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.00 коп.
Вказаний вирок суду набув законної сили 14 січня 2016 року.
На виконання зазначеного вироку, Слов`янським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист про його примусове виконання в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь, ОСОБА_5 матеріальних збитків та моральної шкоди.

На теперішній час, на підставі виконавчого листа, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження, що підтверджується постановою держвиконавця про відкриття виконавчого провадження ( Том№7, а.с. 100).

Згідно із довідкою з місця роботи ОСОБА_3 , його заробітна плата за останні шість місяців роботи склала 8 108 грн. 00 коп. (Том№7, а.с. 80).
Із фотокопії довідки про склад родини №236 від 18 лютого 2016 року, виданої КП «Краснолиманська служба єдиного замовника», видно, що ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_4 (Том№7, а.с. 81).
Як видно із довідки Краснолиманської міської лікарні від 29 лютого 2016 року, ОСОБА_4 є пенсіонером, та за станом свого здоров`я потребує періодичного амбулаторного та стаціонарного лікування (Том№7, а.с.77).
Згідно із наданими копіями квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_4 здійснює їх оплату за утримання кв. АДРЕСА_2 (Том№7, а.с. 72-76).
Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно абз. другого ч. 1 ст. 539 КПК України, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звернутися до суду з клопотанням про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
Пунктом 4 частини 2 статті 539 КПК передбачено, що клопотання про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку подається до суду, який ухвалив вирок,- у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
Згідно із ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як зазначено в п. 9 листа ВССУ від 25 вересня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», згідно з п. 20 постанови ВССУ № 3 за правилами ст. 373 ЦПК регулюються питання відстрочки і розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу виконання судових рішень у цивільних справах, і на подання державного виконавця про зміну, наприклад, способу виконання вироку суду про конфіскацію майна вони не поширюються. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішуються відповідно до розділу VIII КПК.

Питання, які виникають під час та після виконання вироку у потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та інших осіб і стосуються цивільного позову, розглядаються судом за правилами КПК (ст. 539).

Відповідно ст. 373 ЦПК за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Це питання врегульовано і ст. 36 Закону № 606-ХІV, яка передбачає, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення зміну способу і порядку виконання.

Крім того, в п. 9 листа ВССУ від 25 вересня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», зокрема вказується, що законодавець, надаючи можливість встановлення відстрочки та розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, безпосереднього визначення згаданих правових категорій не наводить, у зв`язку з чим вони залишаються поняттями оціночними, що нерідко призводить до ускладнень їх застосування.

Розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконується частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконання рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо).

Під час розгляду заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Слід зазначити, що наведений у ст. 373 ЦПК перелік найбільш характерних виняткових обставин, що можуть враховуватися судом під час розгляду питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Стаття 373 ЦПК не пов`язує суд зі згодою сторони на вжиття передбачених законом заходів.

Згідно з вимогами статей 10, 60, 373 ЦПК саме заявники зобов`язані довести зазначений локальний предмет доказування.

Скрутне матеріальне становище не завжди має характер особливих або виняткових обставин.

Таким чином, матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.
Системне тлумачення положень ст. ст. 217, 373 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
При цьому, суд зазначає, що захист прав та інтересів не обмежується визнанням судом прав за однією особою, а обов`язку за іншою, а включає діяльність, спрямовану на звернення судового рішення до виконання, гарантує реалізацію рішень, повноту, своєчасність і реальність їх виконання, отже, виконання рішення суду як завершувальна стадія судового розгляду, покликана перш за все на втілення у життя принципу обов`язковості та невідворотності рішення суду.

Заявником в обґрунтування доводів заяви у судове засідання надано довідку про отриману ним заробітну плату, квитанції про оплату житлово-комунальних послуг, тощо.
Проте, наведені у заяві обставини, та надані в обґрунтування вказаних обставин докази, на думку суду не є такими, що свідчать про існування виняткових обставин, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
Так, в судовому засіданні встановлено, що засуджений працює, інвалідом не є, будь-яких даних про те, що після проголошення вироку він захворів на тяжку хворобу, яка позбавила б його можливості працювати, судом не встановлено. За таких обставин, отримання засудженим невеликого заробітку не є безумовною підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішення суду.
Щодо доводів засудженого, про те, що він проживає з матір`ю, яка є пенсіонеркою, потребує періодичного лікування, суд також вважає, що у даному випадку такі доводи заявника та його захисника не є слушними оскільки як видно із представлених копій квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг, оплату за утримання майна здійснює саме мати заявника. У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 повідомила, що на пенсію вона вийшла за вислугою років, крім того, як видно із матеріалів справи, саме ОСОБА_4 виступала особою яка внесла заставу у 50 000 грн. (Том № 2, а.с. 37), і як з`ясувалося у судовому засіданні, зазначені кошти нею отримані у повному обсязі за вироком суду. Суду також не представлено відомостей про розмір доходів матері заявника.
Аналізуючи довідку про стан здоров`я матері заявника ОСОБА_4 , суд зазначає, що за змістом даної довідки, встановлено лише діагноз та потребу у періодичному проходженні лікування, проте, суду не надано жодних відомостей про характер захворювання та в чому полягає таке лікування, його тривалість, тощо.
За таких обставин, суд приходить до висновку про, що проживання ОСОБА_3 , разом із матір`ю, яка е пенсіонером, само по собі не є безумовною підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішення суду.

З огляду на викладене, у задоволенні заяви ОСОБА_3 про розстрочку виконання вироку суду в частині цивільного позову слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 128, 537, 539 КПК України, ст. 373 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 , про розстрочку виконання вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2015 року у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в частині цивільного позову відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області протягом семи днів з моменту її проголошення через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.
Головуючий суддя: ОСОБА_1