АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/231/16 Справа № 205/8089/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2015 року щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

Встановила:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження. Посилається на те, що за період відбування покарання в нього є заохочення за зразкову поведінку, розкаявся у вчиненому, своєю працею та поведінкою довів, що став на шлях виправлення. Зазначає, що судом не взято до уваги, що він має групу інвалідності та хворий на туберкульоз.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 вироком Ананьєвського районного суду Одеської області від 22 листопада 2010 року було засуджено за ч.3 ст.153,69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Суд, відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання, своє рішення мотивував тим, що на час розгляду справи не відбута частина покарання складає 1 рік 7 місяців та 9 днів і є значною, з огляду на характер скоєного правопорушення та наслідків від його вчинення, а відтак, не в повному обсязі виконана мета призначеного судом покарання засудженому ОСОБА_6 , що полягає у безпосередньому виправленні засудженого та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обгрунтованою, перевіривши ухвалу суду та дослідивши судові матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як видно з ухвали суду першої інстанції, суд в судовому засіданні, на підставі даних про особу засудженого ОСОБА_6 , а також з урахуванням відбутого строку покарання, застосованих стягнень та заохочень, керуючись вимогами кримінального та кримінально-процесуального законодавства прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення його від покарання. При цьому суд навів доводи прийняття такого рішення, які підтверджені матеріалами справи.

Судова колегія встановила, що суд при прийнятті свого обґрунтованого рішення, правильно керувався чинним кримінальним та кримінально-процесуальним законодавством, діючи у рамках вимог ст.81 КК України та ст.539 КПК України.

Суд перевірив доводи апеляційної скарги про наявні заохочення та зразкову поведінку, розкаяння в скоєному та те, що він своєю працею довів своє виправлення та дав цьому відповідну оцінку, обґрунтовано вказавши, що з урахуванням не відбутої частини покарання, розгляд вказаного клопотання є дещо передчасним, а наявні заохочення не можуть свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення та в особі засудженого відбулись позитивні зміни, у зв`язку з чим останній готовий до дотримання право слухняної поведінки у суспільстві.

Істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які порушили законні права засудженого, або перешкодили, чи могли перешкодити винесенню судом правильного рішення, судовою колегією не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537-539 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення .

Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4