Справа №587/1806/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/352/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 587/1806/15-к за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 04 лютого 2016 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Іволжанське Сумського району Сумської області, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 01.08.2014 р. Сумським районним судом Сумської області за ч.2 ст.186 і ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.ст.75 і 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

2) 08.06.2015 р. Сумським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185, ст.69 і ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки шість місяців

визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 і ч.3 ст.185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 , не оспорюючи правильність кваліфікації дій її підзахисного, просить змінити вирок суду та зменшити ОСОБА_9 строк покарання, оскільки суд першої інстанції не врахував належним чином всі обставини, які пом`якшують його покарання. Зокрема те, що ОСОБА_9 вчинив злочин у неповнолітньому віці та внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, відсутність тяжких наслідків від його дій та претензій зі сторони потерпілих, він вибачився перед ними та частково відшкодував завдану шкоду, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, не намагався ухилитися від відповідальності, навчається в учбовому закладі, має постійне місце проживання, позитивно характеризується. При цьому зазначає, що обтяжуючі покарання обставини відсутні.

За вироком Сумського районного суду Сумської області від 04.02.2016 р. ОСОБА_9 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 і ч.3 ст.185 КК України і йому призначено покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_9 засуджений за даним вироком та за вироком Сумського районного суду Сумської області 08.06.2015 р., шляхом часткового складання призначених покарань, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; за ч.3 ст.185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_9 було зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 23.07.2015 р. по 04.02.2016 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того, було ухвалено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 245,52 грн. процесуальних витрат за проведення експертизи, а у випадку відсутності коштів у неповнолітнього, стягнення покласти на матір ОСОБА_11 .

Відповідно до вироку суду ОСОБА_9 19.05.2015 р. в другій половині дня, знаходячись поблизу покинутої ферми в с. Корчаківка Сумського району Сумської області, та проходячи повз сплячого ОСОБА_12 , таємно викрав належний йому мобільний телефон марки Samsung Gelaxy Star Duos G-350 вартістю 1712 грн., який знаходився на траві біля потерпілого.

06.07.2015 р. близько 16-00 години ОСОБА_9 проник до приміщення гаражу колишньої автобази розташованої по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав один металевий швелер вагою 80 кг вартістю 264 грн.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали свою апеляційну скаргу та просили пом`якшити призначене покарання, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 і ч.3 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі захисника не оскаржуються.

Що стосується доводів захисника про порушення судом першої інстанції у відношенні ОСОБА_9 загальних засад призначення покарання, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними і не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, у відповідності до вимог ст.ст.50 і 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З вироку вбачається, що призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції врахував обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове повернення викраденого майна потерпілому. Обтяжуючих покарання обставин судом встановлено не було.

Крім того, суд взяв до уваги і дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, одне із кримінальних правопорушень вчинив в період іспитового строку, виховується у неповній сім`ї.

Інші ж обставини, на які посилається захисник як на такі, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , зокрема вчинення ним злочину у неповнолітньому віці, вибачення перед потерпілими, та відсутність тяжких наслідків від його дій, дійсно мають місце, але, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження і особи обвинуваченого, на думку колегії суддів, не впливають на призначене ОСОБА_9 покарання.

При цьому, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутня така пом`якшуюча покарання обставина, як вчинення кримінальних правопорушень внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, оскільки характер цих злочинів не свідчить про наявність об`єктивно сформованих тяжких обставин з боку обвинуваченого, які б значною мірою обумовили їх вчинення.

Таким чином, призначаючи ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.185 і ч.3 ст.185 КК України, суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення кримінального покарання, зокрема принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, в повній мірі врахував положення ст.ст.65-66, 69 і 69-1 КК України, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання, на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, характеру й тяжкості вчиненого діяння, є справедливим за своїм видом і розміром, а також є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження нових злочинів.

Підстави для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням чи для застосування до нього положень ст.69 КК України в матеріалах кримінального провадження відсутні.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для зміни вироку суду, як про це поставлене питання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_10 .

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Сумського районного суду Сумської області від 04 лютого 2016 року відносно ОСОБА_13 залишити без змін.

Запобіжний захід ОСОБА_14 залишити тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_14 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 05.02.2016 р. по 12.04.2016 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4