У Х В А Л А
іменем України
Справа №377/350/16-к

Провадження №1-кп/377/29/16

13 червня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Славутичі кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000047 від 19 лютого 2016 року за ч.2 ст.125 КК України відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дачне, Широківського району, Дніпропетровської області, громадянки України, одруженої, освіта середня спеціальна, працюючої в КП «Управління з розвитку фізичної культури спорту та туризму» Славутицької міської ради Київської області на посаді медичної сестри басейну, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

УСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_6 умисно завдала потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

18 лютого 2016 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи на сходовій площадці п`ятого поверху під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , розпочала сварку з ОСОБА_5 , в ході якої вирішила завдати останній тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , у вказаний час, підійшовши зі спини до ОСОБА_5 , умисно завдала останній не менше чотирьох ударів по голові металевою ручкою дверей. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови в завушній області, забійної рани лівої тім`яної області, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1 від 11 березня 2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину в інкримінованому злочині визнала повністю. Суду показала, що 18 лютого 2016 року о 15 годині на сходовій площадці п`ятого поверху під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 виникла сварка між нею та потерпілою, під час якої вона металевою ручкою дверей нанесла тілесні ушкодження по голові потерпілої. В скоєному щиро розкаюється, жаліє з приводу вчиненого та осуджує свої дії. Попросила вибачення у потерпілої та запропонувала їй в добровільному порядку відшкодувати заподіяну майнову і моральну шкоду, на що остання відмовилась у прийнятті відшкодування такої шкоди.

Потерпіла в судовому засіданні суду показала, що 18 лютого 2016 року о 15 годині на сходовій площадці п`ятого поверху під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 виникла сварка між нею та обвинуваченою, під час якої обвинувачена нанесла їй удари по голові, спричинивши тілесні ушкодження. Внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень вона знаходилась на стаціонарному лікуванні, в зв`язку з чим їй заподіяна майнова та моральна шкода. Обвинувачена дійсно просила в неї вибачення та запропонувала відшкодувати завдану майнову і моральну шкоду, але вона її не пробачила і відмовилась в добровільному порядку прийняти від обвинуваченої відшкодування заподіяної шкоди, вважаючи, що стягнення шкоди з обвинуваченої повинно здійснюватися в судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо всіх обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився у судовому засіданні допитом обвинуваченої, потерпілої та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, оскільки обставини кримінального провадження ніхто не оспорює.

Вислухавши показання обвинуваченої, в яких вона визнала повністю свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, врахувавши відомості про особу обвинуваченої, суд дійшов висновку про достатність підстав для визнання ОСОБА_6 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Відповідальність за вчинений обвинуваченою ОСОБА_6 злочин передбачена ч. 2 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні було заявлено клопотання захисником про звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України з передачею її на поруки трудовому колективу та закриття кримінального провадження в зв`язку з тим, що обвинувачена вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, вину визнала, щиро розкаялася у вчиненому злочині, від трудового колективу, в якому працює обвинувачена, надійшло клопотання про взяття її на поруки.

Обговоривши клопотання захисника, вислухавши думку обвинуваченої, яка не заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею її на поруки трудовому колективу та закриття кримінального провадження, прокурора, який також не заперечував проти задоволення клопотання, та потерпілої, яка заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що вона не пробачила потерпілу, суд дійшов наступного висновку.

Зі змісту пункту 1 частини 2 ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачена раніше не судима, має постійне місце проживання та роботи, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності раніше не притягувалася, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» не знаходиться. Відповідно до ст. 12 КК України злочин, який інкриміновано обвинуваченій ОСОБА_6 , відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Обвинувачена дійсно, відверто визнала факт вчинення злочину, попросила вибачення у потерпілої, висловила щирий жаль з приводу вчиненого нею злочину та осудила свою поведінку, намагалася добровільно відшкодувати спричинену потерпілій майнову та моральну шкоду, але потерпіла відмовилася в добровільному порядку прийняти від обвинуваченої компенсацію за заподіяну шкоду, що потерпілою в судовому засіданні не заперечувалося.
Зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому злочині.
До суду надійшло належно оформлене клопотання трудового колективу - комунального підприємства «Управління з розвитку фізичної культури, спорту та туризму» Славутицької міської ради Київської області про взяття на поруки ОСОБА_6 , яке мотивовано тим, що загальними зборами трудового колективу було одностайно прийнято рішення про взяття обвинуваченої на поруки колективу, в якому вона працює, та зобов`язання здійснювати заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення обвинуваченою нових злочинів, її перевиховання та виправлення. До клопотання додано характеристику та протокол загальних зборів трудового колективу комунального підприємства «Управління з розвитку фізичної культури, спорту та туризму» Славутицької міської ради Київської області від 07 червня 2016 року, з якого вбачається, що правомочними зборами трудового колективу прийнято рішення клопотати перед Славутицьким міським судом Київської області про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки трудовому колективу.

Обвинувачена ОСОБА_6 проти звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею її на поруки трудовому колективу та закриття кримінального провадження не заперечувала.

За таких обставин, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, який не є корупційним злочином, її посткримінальна поведінка свідчить про те, що вона щиро покаялася у вчиненому злочині, до суду надійшло клопотання трудового колективу про передачу обвинуваченої на поруки колективу, в якому вона працює, обвинувачена проти звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею її на поруки трудовому колективу та закриття кримінального провадження не заперечувала, тому вона може бути звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України, а кримінальне провадження закрито згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Необґрунтовані заперечення потерпілої не можуть буди підставою для відмови у задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею її на поруки трудовому колективу, оскільки в судовому засіданні встановлені передумови та підстави, передбачені ст. 47 КК України.

Застосовуючи ст.47 КК України суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 , яка вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України, можливе без застосування до неї кримінального покарання, а перебування її в колективі, який звернувся про передачу на поруки, сприятиме її виправленню.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття провадження з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається.
Вимоги позивача про відшкодування шкоди у цьому разі можуть бути вирішені
в порядку цивільного судочинства.
Речові докази: металева ручка дверей білого кольору, що знаходиться в спеціалізованому пакеті експертної служби МВС України 0610633, газета з плямами бурого кольору, зовні схожими на кров, що знаходиться в спеціалізованому пакеті експертної служби МВС України 0610648, та пучок волосся білого кольору, що знаходиться в спеціалізованому пакеті експертної служби МВС України 0610694, які передані до кімнати зберігання речових доказів Славутицького ВП Броварського ВП ГУ НП в Київській області, згідно з вимогами ст. 100 КПК України необхідно знищити.
Документально підтверджених судових витрат немає.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 284, 286 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, внесене в ЄРДР за № 0000047 від 19 лютого 2016 року, звільнивши обвинувачену ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України у зв`язку з передачею її на поруки колективу комунальному підприємству «Управління з розвитку фізичної культури, спорту та туризму» Славутицької міської ради Київської області за умови, що обвинувачена протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без розгляду та роз`яснити їй право звернутися з даним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Речові докази: металева ручка дверей білого кольору, що знаходиться в спеціалізованому пакеті експертної служби МВС України 0610633, газета з плямами бурого кольору, зовні схожими на кров, що знаходиться в спеціалізованому пакеті експертної служби МВС України 0610648, та пучок волосся білого кольору, що знаходиться в спеціалізованому пакеті експертної служби МВС України 0610694, які передані до кімнати зберігання речових доказів Славутицького ВП Броварського ВП ГУ НП в Київській області, знищити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області. Апеляційна скарга може бути подана через Славутицький міський суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1