пр. № 1-кп/759/130/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0009245, відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, українки, громадянки України, освіта неповна середня, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпіла ОСОБА_10 ,
захисник ОСОБА_11 ,
законний представник обвинуваченої ОСОБА_12 ,
обвинувачена ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И Л А:
16.09.2015р. протягом всього дня ОСОБА_7 перебувала за місцем свого проживання, в приміщенні приватного будинку АДРЕСА_1 . Приблизно о 23.00год. цього ж дня ОСОБА_7 зайшла до кімнати свої матері ОСОБА_13 , яка спровокувала сварку із своєю донькою ОСОБА_7 , в результаті чого між ними виник словесний конфлікт.
В ході даного словесного конфлікту у ОСОБА_7 виник умисел на позбавлення життя своєї матері ОСОБА_13 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто умисне вбивство, ОСОБА_7 підійшла до своєї матері ОСОБА_13 , схопила її правою рукою за волосся та повалила її підлогу, після чого взяла в руки подушку та тримаючи її в руках стала душити нею свою матір ОСОБА_13 , в результаті чого остання померла на місці.
Згідно висновку експерта №2377 від 09.11.2015 року смерть ОСОБА_13 настала від механічної асфіксії в наслідок закриття отворів рота та носа, на що вказує:
- садна на спинці носа на рівні очей поздовжньої форми довжиною 0,3 см. та 0,5 см., шириною по 0,1 см. з проміжком між ними 0,3 см;
- на кінчику носа в 0,7 см. від основи довжиною 0,3 см;
- подряпина прямолінійної форми, довжиною 4 см. в щічній області зліва, яке іде від кута рота, поруч з нею розташовується горизонтальна подряпина довжиною 0,5 см;
- садна на каймі верхньої губи на рівні 1 і 2 зубів зліва, на нижній губі зліва на рівні 1-4 зубів, крововилив на слизовій оболонці нижньої губи розмірами 2,5x1 см;
- поздовжнє горизонтальне садно розмірами 0,6x0,2 см. на підборідді в 1,5 см. нижче краю кайми нижньої губи, садно невизначеної форми нижче краю підборіддя розташоване садно невизначеної форми;
- крововиливи в з`єднувальних оболонках очей, сосочках кореня язика, під плеврою легень, на поверхні серця та в мисках нирок, гостра емфізема легень, рідкий стан крові, венозне повнокров`я внутрішніх органів, набряк легень та тканини головного мозку.
Характер розташування ушкоджень на лицевій частині голови (подряпини, садна, крововиливи) біля отворів рота та носа, на слизовій губ з урахуванням судово-гістологічного дослідження (відсутність і ознаки початкової лейкоцитарної реакції в травмованих тканинах) вказують на те, що вони виникли при житті при закритті отворів рота та носа тупим предметом (руками) і можливо м`яким предметом (подушкою). Смерть потерпілої настала в короткий проміжок часу (десяток, десятки хвилин) після закриття отворів рота та носа, після чого виконувати потерпілою будь-які активні дії виключається.
Механічна асфіксія при закритті отворів рота та носа має ознаки тяжких тілесних ушкоджень (небезпека для життя) і знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 , свою вину у вчиненні злочину визнала, пояснила, що 16.09.2015р. ввечері, коли було вже темно, точного часу не пам`ятає, зайшла до своєї матері ОСОБА_13 . Між ними виникла сварка, в ході якої вона, для того щоб ОСОБА_13 не кричала, стягнула її з дивану та накрила подушкою. Після чого пішла до себе додому, але впевнена, що коли йшла, то мати ще дихала. Двері за собою прикрила. В цей час її чоловік та опікун ОСОБА_14 був в селі, ОСОБА_15 спав на горищі. У цей день алкогольних напоїв не вживала. У вчиненому щиро розкаюється.
Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, її вина підтверджується і зібраними та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 показала, що визнана потерпілою, оскільки померла ОСОБА_13 була її рідною тіткою. Обставини злочину їй не відомі, у той день вона була у м.Львові. Тісно спілкувалась з обвинуваченою та померлою. Відносини між ними були нормальні, про конфлікти їй нічого не відомо.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що був понятим під час проведення слідчого експерименту на АДРЕСА_1 , точну дату не пам`ятає, ввечері 2015р. Слідчий експеримент проводився з ОСОБА_7 , яка показувала як вчинила вбивство: стягнула з ліжка і задушила подушкою матір. Під час цієї дії проводився відеозапис, зауважень у нього та інших учасників не було.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що був присутній у якості понятого при проведенні слідчого експерименту, під час якого обвинувачена ОСОБА_7 , використовуючи манекен, показала як стягнула з ліжка матір та задушила її подушкою. Зауважень до проведення слідчого експерименту не було.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що проживав разом з померлою ОСОБА_13 з 1997р. 10.09.2015р. поїхав в село, повернувся 16.09.2015р. Оскільки у їх частині будинку проводився ремонт, він жив на горищі і в ту ніч спав там і нічого не чув. Прокинувся о 07.00год., зайшов у будинок та побачив, що ОСОБА_13 мертва і лежить на підлозі, на спині. Сторонніх людей у будинку не було. Він пішов до ОСОБА_7 , яка живе разом із своїм чоловіком, у іншій половині будинку, повідомив про смерть та попросив викликати поліцію та швидку. Двері на ніч ОСОБА_13 закривала, але того ранку вони були відчинені. ОСОБА_7 розповідала йому, що того дня, ще до його приїзду, до ОСОБА_13 заходили подруги. Відносини між померлою та ОСОБА_7 були нормальні, іноді могли посваритись. ОСОБА_13 алкоголь не вживала, лише іноді на свята.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що з 1989р. перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 та він є її опікуном у зв`язку з тим, що вона визнана недієздатною через психічну хворобу. 16.09.2015р. перебував у селі, допомагав знайомим. Про вбивство дізнався по телефону. 21.09.2015 повернувся до м.Києва. Через деякий час в розмові дружина сказала йому, що задушила матір, чому вона це зробила не пояснила. Про дані обставини він повідомив слідчого. Між ОСОБА_7 та ОСОБА_13 виникали конфлікти через те, що остання вживала алкоголь і ОСОБА_7 у зв`язку з цим ставала агресивна.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що 16.09.2015р. разом із ОСОБА_19 зайшли у магазин «Фора», купили продуктів та пляшку горілки, сіли у дворі будинку, де вживали алкоголь. Потім ОСОБА_19 хотіла у ОСОБА_13 щось запитати, але остання не пустила її та прогнала ще від воріт. Потім вони ще сиділи біля свого будинку на лавочці, там до них підійшла знайома ОСОБА_20 ОСОБА_21 та вони продовжували вживати спиртні напої, а приблизно о 22год. вона повернулась до гуртожитку. Із ОСОБА_13 майже не спілкувалась, але їй відомо, що стосунки між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 були нормальні.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показала, що про смерть ОСОБА_13 дізналась від сусідів. 16.09.2015р. приблизно об 11.00год. зустріла знайомих ОСОБА_19 та ОСОБА_18 та вони у дворі будинку вживали спиртні напої. До будинку ОСОБА_13 в той день вона не підходила. У ОСОБА_13 в гостях була, останнього разу приблизно весною 2015р., з нею були дружні відносини. Останнім часом ОСОБА_13 алкогольні напої не вживала. Відносини між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 були нормальні, хоча іноді вони сварились.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що сім`ю ОСОБА_7 та ОСОБА_13 знає як сусідів і до 2007 року вони перебували у дружніх стосунках. 16.09.2015р. разом з ОСОБА_18 приблизно об 11.00год. зайшли в магазин, купили продукти, в тому числі і пляшку горілки, яку пили у дворі. Потім разом з ОСОБА_18 хотіли зайти в туалет у двір до ОСОБА_13 , підійшли до паркану, собаки почали гавкати, вийшла ОСОБА_13 , яка їх не пустила на подвір`я і вони пішли. Пізніше зустріли ОСОБА_21 , з якою також пили горілку, сиділи на дворі і приблизно о 20.00год. повернулась додому;
-протоколом огляду від 17.09.2015, яким оглянуто земельну ділянку та будинок по АДРЕСА_1 , де виявлено труп ОСОБА_13 , зафіксовано загальну обстановку та вилучено пір`яну подушку ( а.с.63-70);
-протоколом огляду трупа від 17.09.2015, яким оглянуто труп ОСОБА_13 в кімнаті будинку АДРЕСА_1 та зафіксовано тілесні ушкодження на тілі ( а с. 72-89);
-висновком експерта №2377 від 09.11.2015р. відповідно до якого смерть ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 настала від механічної асфіксії внаслідок закриття отворів рота та носа, на що вказує: -садна на спинці носа на рівні очей поздовжньої форми довжиною 0,3см та 0,5см, шириною по 0,1см, з проміжком між ними 0,3см; -на кінчику носа, в 0,7см від основи довжиною 0,3см; -подряпина прямолінійної форми, довжиною 4см в щічній області зліва, яка іде від кута рота; поруч з нею розташовується горизонтальна подряпина довжиною 0,5см; -садна на каймі верхньої губи, на рівні 1 і 2 зубів зліва, на нижній губі зліва, на рівні 1-4 зубів; крововилив на слизовій оболонці нижньої губи розмірами 2,5x1 см; -поздовжнє горизонтальне садно розмірами 0,6x0,2 на підборідді, в 1,5см нижче краю кайми нижньої губи; садно невизначеної форми нижче краю підборіддя розташоване садно невизначеної форми; -крововиливи в з`єднувальних оболонках очей, сосочках кореня язика, під плеврою легень, на поверхні серця та в мисках нирок, гостра емфізема легень, рідкий стан крові, венозне повнокров`я внутрішніх органів, набряк легень та тканини головного мозку. Характер, розташування ушкоджень на лицевій частині голови (подряпини, садна, крововиливи) біля отворів рота та носа, на слизовій губ з врахуванням судово- гістологічного дослідження (відсутність і ознаки початкової лейкоцитарної реакції в травмованих тканинах) вказують на те, що вони виникли при житті при закритті отворів рота та носа тупим предметом (руками) і можливо м`яким предметом (подушка). Смерть потерпілої настала в короткий проміжок часу (десяток, десятки хвилин) після закриття отворів рота та носа, після чого виконувати потерпілою будь які активні дії виключається. Механічна асфіксія при закритті отворів рота та носа має ознаки тяжких тілесних ушкоджень (небезпека для життя) і знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Крім цього при судово-медичному дослідженні трупа виявлено: -синці та садна на зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, на тильній поверхні правої кисті, біля основи 4-го пальця, на лівому ліктьовому суглобі, на тильній поверхні лівої кисті, біля основи 3-го пальця, на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу і на зовнішній поверхні лівої гомілки. Дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету, можливо при захисті від ударів, не задовго до настання смерті (до 40 хвилин), мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Враховуючи причину смерті, характер та прояви трупних змін, експерт вважає, що давність настання смерті потерпілої може скласти приблизно 10-12 годин до моменту огляду тупа на місці події о 12 год. 00хв. 17.09.2015. Згідно судово-токсикологічного дослідження в крові від трупа ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не знайдено етиловий та метиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери (а.с. 105-110, 111, 112, 113-114);

-висновком експерта №426 від 28.10.2015, згідно якого на наданій на дослідження подушці в наволочці, вилученій за адресою: АДРЕСА_1 виявлена кров людини, що не виключає можливості її походження від ОСОБА_13 ( а.с.116-120);
- слідчим експериментом та протоколом до нього від 24.09.2015р. за участю підозрюваної ОСОБА_7 , її захисника та законного представника ОСОБА_12 , у ході проведення якого ОСОБА_7 вказала на час, місце, спосіб та обставини вчинення дій відносно матері ОСОБА_13 , при цьому зазначила про те, що коли вона виходила з кімнати, то ОСОБА_13 була ще жива ( а.с.90-97);
-протоколом огляду від 17.09.2015, відповідно до якого ОСОБА_15 добровільно надав золотий ланцюжок з золотою підвіскою у вигляді хреста, які належали ОСОБА_13 . Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що дані речі ОСОБА_13 зберігала в будинку;
-висновок судової дактилоскопічної експертизи №1214 від 18.09.2015 як не доводить так і не спростовує вину обвинуваченої ОСОБА_7 ;
-висновком судово-психіатричного експерта №263 від 03.11.2015р., відповідно до якого: ОСОБА_7 на момент кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, страждала легкою розумовою відсталістю з вираженими емоційно-вольовими порушеннями (МКХ-10, Р70.1). ОСОБА_7 за своїм психічним станом на період кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 на даний час страждає психічним розладом: легка розумова відсталість з вираженими емоційно-вольовими порушеннями (МКХ- 10,Р 70.1). ОСОБА_7 за своїм психічним станом на теперішній час не здатна повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_7 за своїм психічним станом може приймати участь в слідчих діях та судовому засіданні, за своїм психічним станом не здатна повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_7 за своїм психічним станом потребує застосування до неї надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. ОСОБА_7 хронічним алкоголізмом, наркоманією не страждає, внаслідок цього не потребує застосування відносно неї лікування з приводу наркологічної хвороби. У період часу, до якого відноситься діяння, в якому вона підозрюється, ОСОБА_7 не знаходилась в стані фізіологічного афекту, а також в будь-якому іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на її свідомість та діяльність ( а.с.101-104).
В судовому засіданні експерт ОСОБА_22 підтримала висновок судово-психіатричної експертизи та роз`яснила його. На момент вчинення злочину ОСОБА_7 страждала стійким хронічним психічним захворюванням - помірно вираженою розумовою відсталістю з вираженими емоційно-вольовими порушеннями. Це захворювання впливало на її здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними, тому вона не повною мірою могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. Помірне зниження пам`яті може проявлятись в тому, що людина може забувати деякі речі. Вона знаходиться посередині між слабким проявом та вираженим. Схильність до афективних форм реагування в суб`єктивно-складних ситуаціях, означає, що людина запальна, може проявлятись у тому, що, наприклад у відповідь на образу вона може крикнути, вдарити. Обмеження здатності контролювати свою поведінку, означає, що людина не в повній мірі здатна контролювати свої дії. Наприклад, при сварці, конфлікті, вона не здатна повністю контролювати свої дії, для того, щоб не відповісти на образи та ін. Крім того у ОСОБА_23 є розумова відсталість, таким чином вона не в повній мірі може також усвідомлювати свої дії. Поведінка ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту, виглядає, що всі дії вона робить самостійно. Грубих порушень психіки з відео не вбачається. Але такі люди як ОСОБА_7 піддаються навіюванню. Зміну версій подій, які відбулися, можливо пояснити, тим що у ОСОБА_7 легка розумова відсталість і вона може не в повній мірі усвідомлювати усі тонкощі ситуації, але разом з тим вона може хитрити, може не договорювати. Щодо пам`яті, то ОСОБА_7 страждає поганим запам`ятовуванням, це не провали у пам`яті, це проблеми з відтворенням того, що вона повинна була запам`ятати, однак головні події вона запам`ятовує та пам`ятає.
Оцінюючи показання ОСОБА_7 в судовому засіданні з урахуванням стану її психічного здоров`я, зібрані та безпосередньо досліджені докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про те, що саме ОСОБА_7 вчинила вбивство ОСОБА_13 за обставин, які суд визнав доведеними. Показання обвинуваченої в тій частині, що коли вона пішла з кімнати, мати була ще жива, не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_7 , оскільки причиною смерті ОСОБА_13 є механічна асфіксія в короткий проміжок часу внаслідок закриття отворів рота та носа, що вказує на те, що вони виникли при житті при закритті отворів рота та носа тупим предметом (руками) і можливо м`яким предметом (подушка).
Колегія суддів приходить до висновку про те, що із пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення необхідно виключити посилання на перебування ОСОБА_13 16.09.2015 приблизно о 23 год в стані алкогольного сп`яніння, оскільки ці обставини не встановлені судом та спростовуються висновком експерта №2377 від 09.11.2015р. та актом судово-медичного дослідження №1840 від 23.09.2015.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 повністю доведена та кваліфікація її дій за ч.1 ст.115 КК України вірна, оскільки вона вчинила умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Відповідно до ч.1 ст.20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними.
На підставі висновку судово-психіатричного експертизи №263 від 03.11.2015р., відповідно до якого ОСОБА_7 за своїм психічним станом на період кримінального правопорушення і на теперішній час не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, суд визнає її обмежено осудною.
Відповідно до положень ч.2 ст.20 КК України, визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких сама і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду. Відповідно до п. 8 даної Постанови, така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання, якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, вчинення злочину обмежено осудною особою, відношення до скоєного, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, є інвалідом ІІ групи за психічним захворюванням безстроково, обставини вчиненого нею діяння, думку потерпілої, яка просила суд суворо не карати обвинувачену. Суд також враховує і перебування обвинуваченої ОСОБА_7 у відповідному медичному закладі при проведенні судово-психіатричної експертизи та перебування її у психіатричному закладі в умовах, що виключають небезпечну поведінку з 25.09.2015р. по 22.03.2016р. Згідно ст.66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 - щире каяття у вчиненому злочині та її психічний стан. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_24 , передбачених ст.67 КК України не встановлено.
Наведені обставини у відповідності з вимогами ст.66 КК України є такими, що пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому суд вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.115 КК України та застосувати ст.75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 504 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.
Суд, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, даних про її особу, обставин кримінального провадження, висновку судової психіатричної експертизи №263 від 03.11.2015р., а також враховуючи думку захисника та законного представника, які вважали за необхідне застосувати до обвинуваченої примусові заходи медичного характеру, приходить до висновку про необхідність врахувати стан обмеженої осудності ОСОБА_7 , як підставу для застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я за місцем проживання ОСОБА_7 .
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376, 504 КПК України, колегія суддів, -
З А С У Д И Л А:
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити їй покарання із застосування ст.69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Зобов`язати ОСОБА_7 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я за місцем проживання ОСОБА_7 .
Речові докази по справі пір`яну подушку з наволочкою, кофту зеленого кольору, штани чорного кольору, светр синього кольору, труси білого кольору (квитанція №1213), пластмасову пляшку (квитанція №2709) сліди папілярних узорів, змиви з рук, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Святошинського УПНП в м.Києві - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_25

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3