Номер провадження: 11-кп/785/229/16
Номер справи місцевого суду: 495/8239/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.02.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.11.2015 року, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0002655 від 14.09.2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; з матір`ю тимчасово орендує житло за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 08.06.2010 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

- 30.07.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 187 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі без конфіскації майна, звільнився з місць позбавлення волі 17.12.2013 року.

Засуджений за за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_8 засуджений за те, що 13.09.2015 року приблизно о 19.30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу через відчинені вхідні двері, проник у квартиру АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав грошові кошти потерпілої ОСОБА_8 у сумі 430 грн., розпорядився ними на власний розсуд.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого у вироку суду,просить змінити вирок суду та призначити більш м`яке покарання не пов`язане із позбавленням волі, посилаючись на те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, оскільки воно є незначним, так як викрадена сума є незначною, суд першої інстанції не дав належної оцінки тому, що обвинувачений добровільно сплатив матеріальну шкоду та визнав вину у скоєному.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій у вироку суду, просить змінити вирок суду та призначити більш м`яке покарання не пов`язане із позбавленням волі, посилаючись на те, що суд першої інстанції не врахував, що він має постійне місце проживання, до обрання міри запобіжного заходу працював, добровільно сплатив матеріальну шкоду, визнав вину у скоєному та сприяв у розкритті злочину.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, встановлена судом першої інстанції на підставі показань обвинуваченого ОСОБА_8 , який послідовно, в повному обсязі визнавав пред`явлене обвинувачення, в зв`язку з чим суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, та розглянув кримінальне провадження у спрощеному порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України.

В апеляційних скаргах потерпіла ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 не оспорюють доведеність вини і кваліфікацію дій обвинуваченого у вироку суду, просять призначити більш м`яке покарання, не пов`язане із позбавленням волі, тобто, з урахуванням призначення обвинуваченому покарання у вигляді нижчої межі, передбаченої санкцією ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, просять застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, незазначеного в санкції ст. 185 ч. 3 КК України, посилаючись на ст. 408 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, не працює, раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, знову вчинив кримінальне правопорушення під час незнятої та не погашеної судимості..

У відповідності до вимог ст.66 КК України, суд 1-ї інстанції обґрунтовано визнав обставинами, що пом`якшують покарання, щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування потерпілій завданого збитку.

Згідно вимог ст.67 КК України, суд 1-ї інстанції обґрунтовано визнав наявність обставини, що обтяжують покарання, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного огляду №141 від 14.09.2015 року.

Також з вироку суду вбачається, що при призначенні покарання суд врахував думку потерпілої, яка пояснила, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 немає, просила призначити не суворе покарання.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 65-67 КК України, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, у вигляді нижчої межі, передбаченої санкцією ст. 185 ч. 3 КК України, у вигляді 3 років позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи в апеляційних скаргах потерпілої та обвинуваченого про те, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував всі обставини, що пом`якшують покарання та думку потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому покарання не пов`язане із позбавленням волі, апеляційній суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зазначеним судовим рішенням, ухваленим з урахуванням вимог ст.ст. 65-67 КК України.

Крім того, жодних підтверджень доводів обвинуваченого про те, що він працює, тобто має джерело доходів після звільнення від відбуття покарання за попереднім вироком суду 17.12.2013 року, суду першої інстанції надано не було, до апеляційної скарги відповідних доказів також надано не було.

Апеляційний суд, з урахуванням вимог ст. 69 КК України щодо призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, вважає, що передбачених законом підстав для застосування зазначеної норми закону немає, так як ОСОБА_8 після того, як двічі притягувався до кримінальної відповідальності, знову вчинив кримінальне правопорушення під час не знятої та не погашеної судимості, що на думку апеляційного суду свідчить про те, що обвинувачений не став на шлях виправлення та переховування, в в`язку з чим покарання призначено судом першої інстанції у вигляді позбавлення волі є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження ним нових злочинів.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягають, передбачених законом підстав для зміни вироку суду в частині призначення покарання та застосування ст. 69 КК України не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.11.2015 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали суду буде оголошений 01.03.2016 року, о 11:00 год., в залі судового засідання апеляційного суду Одеської області.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4