Справа № 589/640/16-к
Провадження № 1-кп/589/95/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" лютого 2016 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 12.01.2016 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
11 січня 2016 року близько 14 год 00 хв. ОСОБА_5 прийшов до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає його знайомий ОСОБА_4 , з метою поспілкуватись з останнім. Через відчинені двері ОСОБА_5 зайшов до будинку, де виявив, що ОСОБА_4 вдома відсутній. Вирішивши дочекатись його, ОСОБА_6 залишився в будинку та під час очікування заснув на дивані. Прокинувшись близько 18 год 00 хв., ОСОБА_5 з`ясував, що ОСОБА_4 додому ще не повернувся. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення майна ОСОБА_4 . Реалізуючи свій намір, ОСОБА_5 таємно викрав з будинку майно, належне ОСОБА_4 , а саме: стаціонарний комп`ютер в зборі (системний блок марки «LG», монітор марки «Samsung»,

дротова клавіатура марки «Genius», «безперебійник» марки AC FUSE T4A 250 V», підставка для монітору марки «Samsung», дроти електроживлення, дротова мишка марки «A4TECH») вартістю 4 350 грн, та мобільний телефон марки «Motorola Raser V3» вартістю 200 грн. Викрадене майно ОСОБА_5 відніс до домоволодіння свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд та спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 4 550 грн.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 29 січня 2016 року, згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме: сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2 вказаної угоди ОСОБА_5 відшкодував ОСОБА_4 завдану шкоду у повному обсязі.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання. Своїми підписами обвинувачений та потерпілий підтвердили обізнаність з умовами угоди та наслідками її укладення.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав в повному обсязі, зазначив, що щиро розкаюється у скоєному, просив затвердити угоду, наслідки укладення та невиконання угоди розуміє, угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок.

Потерпілий ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про примирення, зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, збитки відшкодовані, наслідки укладення та невиконання угоди розуміє, угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок.

Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_5 злочину суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, що, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

До пом`якшуючих покарання обставин, суд, згідно ст. 66 КК України, відносить: повне визнання обвинуваченим вини, добровільне відшкодування завданого збитку, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання, судом не встановлено.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та міри покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину і особі винного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі покласти на ОСОБА_5 .

Цивільний позов не пред`являвся.

Питання речових доказів вирішити в порядку п.5 ч.9 ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для їх застосування.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 29 січня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1 382 грн 40 к. в рахунок відшкодування вартості проведення товарознавчих експертиз.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15.01.2016 року, та повернути визначене в ухвалі майно, яке знаходиться на зберіганні у Шосткинському ВП ГУНП у Сумській області, ОСОБА_4 як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1