печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України щодо не розгляду заяви про визнання особи потерпілою,-

В С Т А Н О В И В :
17.10.2016 на електронну пошту суду надійшла скарга ОСОБА_3 в якій він просить зобов`язати компетентних осіб ГСУ Національної поліції вчинити дії визначені КПК України стосовно потерпілого у кримінальному провадженні.

В судові засідання з розгляду скарги, особа, яка подала скаргу, повідомлявся належним чином, не з`явилась. Враховуючи строки розгляду скарги визначені ст. 306 КПК України, слідчий суддя, виходячи з принципів змагальності та розумності строків, на підставі ст. ст. 7, 306 КПК України вирішив можливим розгляд скарги у відсутність особи, що звернулась зі скаргою.

Представник Міністерства внутрішніх справ у судовому засіданні в задоволені скарги просив відмовити з підстав того, що службові особи МВС України не є слідчими в розумінні п. 17 ст. 3 КПК України.

Вивчивши скаргу, долучені до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу.

Відповідно до ч.2 ст. 9 вказаного Закону порядок електронного документообігу визначається державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності згідно з законодавством.

Відповідно до ст.5 вказаного Закону електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону обов`язковий реквізит електронного документа - обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили.

Відповідно ч. 1 ст.7 вказаного Закону оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4, ч. 6 ст. 7 вказаного Закону оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії.

Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч.1 п.2 ч.3 ст.8 вказаного Закону юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.

Разом з тим, відповідно до п.2 ч.3 ст.8 вказаного Закону електронний документ не може бути застосовано як оригінал документа, який відповідно до законодавства може бути створений лише в одному оригінальному примірнику, крім випадків існування централізованого сховища оригіналів електронних документів.

Таким чином, в розумінні вказаного Закону, оригіналом документа в електронній формі є електронний документ, який має юридичну силу за умови, якщо цей документ відповідає вимогам щодо обов`язкових реквізитів електронного документу законодавства і за своєю формою (форматом) дає змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством. Паперова форма є тільки його візуальною формою і має юридичну силу лише копії електронного документа на папері.

При цьому, електронний документ не може бути застосовано як оригінал документа, якщо цей документ відповідно до законодавства може бути створений лише в одному оригінальному примірнику, крім випадків існування централізованого сховища оригіналів електронних документів.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Так, виходячи з положень ст.ст. 303, 304 КПК України скарга подається до суду в одному оригінальному примірнику за підписом особи, яка її подала, або її представника.

Таким чином, згідно чинного законодавства, оскільки скарга подається в одному оригінальному примірнику за відсутності централізованого сховища оригіналів електронних документів, скарга в електронній формі не може бути застосована як оригінал документу, підстави для подання скарги в електронній формі як оригіналу згідно КПК України відсутні.

Крім того, відповідно до п. 2.2 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, та апеляційному суді Автономної республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої Наказом наказ Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 № 173, приймання та реєстрація вхідної кореспонденції, яка надходить електронною поштою, на сайт суду шляхом заповнення електронної форми, якщо таку створено, забезпечується канцелярією суду (відповідним структурним підрозділом апарату суду).

Відповідно до п. 2.13 Інструкції з діловодства, порядок роботи з електронною поштою визначається Інструкцією про порядок роботи з електронною поштою в Державній судовій адміністрації України, територіальних управліннях державної судової адміністрації, апеляційних та місцевих судах загальної юрисдикції, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 25.12.2007 № 141, далі Інструкція про порядок роботи з електронною поштою. До реєстраційної картки документа, що надійшов електронною поштою, приєднується документ.

Якщо після отримання документа електронною поштою, факсимільним зв`язком, до суду надходить й документ на паперовому носії, останній передається за призначенням. На оригіналі документа на реєстраційному штампі додатково зазначається дата одержання електронного повідомлення (факсограми).

Таким чином, відповідно до положень Інструкції з діловодства, оригіналом документу в діловодстві суду є його письмова форма.

Крім того, відповідно до п.3.1 Інструкції про порядок роботи з електронною поштою офіційний лист - електронний лист (декілька листів, якщо розмір файлу офіційного листа із доповненнями в заархівованому вигляді перевищує встановлений максимальний розмір листа), що обов`язково містить вкладення у вигляді файлу в форматі rtf (текст офіційного листа) та додаткові вкладення у вигляді архівного файлу (за потреби).

Таким чином, відповідно положень ст.1 вказаного Закону, Інструкції з діловодства, Інструкції про порядок роботи з електронною поштою, у разі подання до суду документа електронною поштою даний документ має відповідати вимогам Інструкції про порядок роботи з електронною поштою щодо обов`язкових реквізитів та форми документа, що дасть змогу зберігати його та довести його цілісність та справжність як оригіналу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, оскільки скарга подана в електронному вигляді, без підтвердження її подачі в паперовому вигляді, наявні підстави для відмови у задоволені скарги.

Крім того, за нормами Кримінального процесуального Кодексу України вбачається, що для оформлення повного рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, яке може бути оскаржена відповідно до положень Глави 26 КПК України необхідне безпосереднє звернення особи. Тобто, особа, яка вважає, що її права, свободи чи законні інтереси порушені, самостійно у визначений нею спосіб звертається до відповідно органу з письмовим звернення, заявою, тощо.

Подаючи скаргу, особа, яка подала скаргу, посилається на те, що ним подано заяву про залучення його як потерпілого, проте жодних даних про отримання прокуратурою м. Києва вказаної заяви суду не надано.

За вказаних обставин, виходячи зі змісту ст. 303 КПК України, відсутні підстави стверджувати про вчинення посадовими особами ГСУ Національної поліції України щодо не розгляду заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим, що також є свідченням необґрунтованості поданої скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309, 372, ч.2 ст.376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України щодо не розгляду заяви про визнання особи потерпілою - відмовити.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1