Номер провадження: 11-кп/785/1346/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 на ухвалу Київського райсуду м. Одеси від 09.09.2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003047 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого;
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків;

встановив:
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.09.2016 року обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. у зв`язку з їх невідповідністю ст.ст. 109, 291 КПК України був повернений прокурору для усунення недоліків.

Суд мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт не містить конкретного формулювання обвинувачення, не встановлена особа обвинуваченого, що в тому числі, порушує право обвинуваченого на захист і перешкоджає судовому розгляду кримінального провадження.

На дану ухвалу прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону у зв`язку з наступним.

- суд 1-ої інстанції безпідставно вдався до дослідження та оцінки матеріалів кримінального провадження, а саме вказав на не проведення товарознавчої експертизи, що на даній стадії провадження є недопустимим та є предметом доказування по справі та судового слідства;

- відповідно до вимог КПК України, в обвинувальному акті вказані всі фактичні обставини злочину, який інкримінується ОСОБА_8 ;

- висновки суду про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування є формальними, оскільки даний реєстр відповідає вимогам ст. 109 КПК України.

На підставі викладеного прокурор просить оскаржувану ухвалу суду 1-ої інстанції скасувати та повернути обвинувальний акт на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши обвинувальний акт, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурора оскаржуються висновки суду про відсутність формулювання обвинувачення як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 01.09.2016 р. обвинувальний акт із додатками надійшов до Київського райсуду м. Одеси для розгляду.

Ухвалою головуючого по справі від 05.09.2016 р. було призначено підготовче судове засідання на 09.09.2016 року.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими висновки суду 1-ої інстанції про те, що після викладення обставин справи, фактично відсутнє формування обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України.
Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно із вимогами ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого, прізвище, ім`я, по-батькові та займану посаду слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, і т.д..

Дослідивши обвинувальний акт по зазначеному кримінальному провадженню, апеляційний суд вважає, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України, так як містить в собі всі передбачені кримінальними процесуальним законом реквізити та вимоги.

Разом з тим, перелік питань, які повинні вирішуватись в підготовчому судовому засіданні, визначений ст.ст. 314, 315 КПК України, є вичерпним.

Апеляційний суд вважає, що при проведенні підготовчого судового засідання, суд 1-ої інстанції не мав права надавати оцінку кваліфікації дій ОСОБА_8 в частині вартості викраденого майна, спричинення шкоди потерпілим та відсутності його оцінки, оскільки дані питання підлягають доказуванню на стадії судового розгляду провадження.

Щодо посилань в ухвалі суду 1-ої інстанції на те, що суд фактично не надавав оцінку допустимості доказів є необґрунтованим, оскільки надання оцінки зібраним доказам по справі на стадії підготовчого судового засідання є недопустимою та суперечить положенням Глави 27 КПК України.

Апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора про те, що висновки суду про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування є формальними, оскільки даний реєстр відповідає вимогам ст. 109 КПК України. Натомість, недоліки реєстру досудового розслідування не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, апеляційний суд вважає необґрунтованим посилання суду 1-ої інстанції на не встановлення особи обвинуваченого, оскільки всі необхідні відомості про його особу, передбачені ст. 291 КПК України, містяться в обвинувальному акті та будуть додатково встановлюватись під час судового розгляду провадження, також, як і кваліфікація його дій.

При цьому, апеляційний суд враховує, що відповідно до положень ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Щодо посилань суду 1-ої інстанції на порушення права обвинуваченого на захист, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки обвинувачений представлений захисником ОСОБА_9 , про що також зазначено в обвинувальному акті.
На думку апеляційного суду, зазначення в обвинувальному акті про не встановлення обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 є технічною помилкою та, оскільки такі обставини не встановлені, то не можуть впливати на обсяг обвинувачення.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді 1-ої інстанції.

Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а ухвала суду 1-ої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону з направленням обвинувального акту із додатками до Київського районного суду м. Одеси на новий розгляд зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 314, 404, 405, 407-409, 412, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09.09.2016 року про повернення обвинувального акту по кримінальному провадженню №0003047 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - скасувати та призначити новий розгляд вказаного обвинувального акту в суді 1-ої інстанції, а саме Київському районному суді м. Одеси, зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4