Справа № 314/3748/15-к
Провадження № 1-в/314/6/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.04.2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_2 ,

представника колонії - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

секретарів : ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням адвоката ОСОБА_7 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо звільнення останнього від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25.06.2012 року та вироком Апеляційного суду Донецької області від 25.02.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_7 , діючи в інтересах засудженого ОСОБА_4 , звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з клопотанням щодо звільнення останнього від відбування покарання. Своє клопотання ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.06.2012 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. За результатами апеляційного перегляду вказаний вирок в частині призначеного покарання - був скасований вироком апеляційного суду Донецької області від 25.02.2014 року, та ОСОБА_4 було призначено покарання за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4-х років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу; в іншій частині вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25.06.2012 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.08.2014 року вирок Апеляційного суду Донецької області від 25.02.2014 р. залишено без змін.

11.02.2015 р. ОСОБА_4 був затриманий і направлений для відбування покарання;зараз ОСОБА_4 відбуває покарання за вказаним вироком в Софіївській виправній колонії № 55.

В своєму клопотанні адвокат ОСОБА_7 зазначає, що згідно п.3 ч.1 ст. 477 КПК України від 13.04.2012 р. кримінальні правопорушення, передбачені ст.186 (грабіж, крім грабежу, вчиненого організованою групою), якщо вони вчинені чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого, віднесені до кримінального правопорушення у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого. Відповідно до п.7 ч.1 ст. 284 КПК України від 13.04.2012 р. кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Адвокат ОСОБА_7 вважає, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 КПК України потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_8 може вважатись членом сім`ї засудженого ОСОБА_4 . Зараз потерпіла написала заяву про відмову від обвинувачення ОСОБА_4 . Отже, адвокат ОСОБА_7 вважає, що ОСОБА_4 відповідно до ч.2 ст. 74 КК України, ч.1 ст.5 КК України, ч.2 ст. 58 Конституції України повинен бути звільнений від покарання, оскільки вказана заява потерпілої ОСОБА_8 про відмову від обвинувачення - усуває караність діяння, за скоєння якого засуджений зараз відбуває покарання.

В судовому засіданні, яке відбулось 05.11.2015 р., адвокат ОСОБА_7 своє клопотання підтримав, прохав суд задовольнити його з вищенаведених підстав та звільнити ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання. В наступні судові засідання заявник декілька разів не приїздив, про причини своє неявки суд не повідомляв. В останнє судове засідання від адвоката ОСОБА_7 надійшла заява щодо розгляду клопотання без його участі, оскільки він зайнятий в інших судових процесах.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання адвоката підтримав, прохає суд його задовольнити з тих підстав, що він примирився з потерпілою, і остання написала відповідну заяву про відмову від обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні також підтримала клопотання ОСОБА_7 , і прохає звільнити засудженого ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання. При цьому пояснила суду, що у шлюбі з ОСОБА_4 ніколи не перебувала. Вони розпочали проживати разом лише за два тижні до того, як ОСОБА_4 скоїв відносно неї злочин грабіж телефону, за що і був засуджений та відбуває покарання. Потерпіла зазначила, що завдані злочином збитки їй повністю відшкодовані, вона не має жодних претензій до ОСОБА_4 і пробачила його. При цьому потерпіла пояснила, що з відповідним клопотаннями про відмову від обвинувачення вона до суду раніше не зверталась, в тому числі і при перегляді вироку в порядку апеляційного чи касаційного провадження в 2014 році.

Представник адміністрації Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55), де зараз ОСОБА_4 відбуває покарання, а також прокурор вважають клопотання адвоката ОСОБА_7 безпідставним, і заперечують проти його задоволення.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав:

ОСОБА_4 був затриманий 11.02.2015 р., і зараз відбуває покарання в Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№55) за вироками Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.06.2012 року та Апеляційного суду Донецької області від 25.02.2014 р., згідно яких останнього було винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу (а.с.7-10). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.08.2014 року вирок Апеляційного суду Донецької області від 25.02.2014 р. залишено без змін (а.с.11-12).

08.08.2015 року потерпіла у вищезазначеній кримінальній справі - ОСОБА_8 написала заяву, в якій зазначила, що відмовляється від обвинувачення щодо ОСОБА_4 . Свою заяву потерпіла адресувала Вільнянському районному суду Запорізької області, проте безпосередньо до суду вона з нею не зверталась. Вказану заяву потерпілої направив до суду разом із своїм клопотанням адвокат ОСОБА_7 (а.с.13)

Положеннями п.7 ч.1 ст. 284 КПК України від 13.04.2012 р. передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

При цьому згідно п.3 ч.1 ст. 477 КПК України від 13.04.2012 р., кримінальні правопорушення, передбачені ст.186 КК України (грабіж, крім грабежу, вчиненого організованою групою), якщо вони вчинені чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого, віднесені до кримінального правопорушення у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого.

Кримінальний процесуальний кодекс України від 13.04.2012 року набрав чинності 20.11.2012 року.

В судовому засіданні встановлено, що після набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом України від 13.04.2012 року кримінальна справа відносно ОСОБА_4 розглядалась апеляційним судом Донецької області ( вирок від 25.02.2014 р.), а потім переглядалась в порядку касаційного провадження Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ухвала від 14.08.2014 року).

Проте до серпня 2015 року потерпіла ОСОБА_8 з заявами щодо відмови від обвинувачення у вказаній кримінальній справі не зверталась.

Законодавцем закріплено право відмови потерпілого від обвинувачення лише на стадії розгляду кримінального провадження, а не на стадії виконання вироку.

Тому, незважаючи на посилання адвоката ОСОБА_7 на зворотну дію закону про кримінальну відповідальність у часі, передбачену ст. 5 КК України, суд вважає, що в даному випадку відсутня можливість звільнення ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання згідно ч.2 ст. 74 КК України, оскільки відмова потерпілого від обвинувачення на стадії виконання вироку суду - не може розглядатись як підстава для застосування вказаної норми права.

Отже з врахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про звільнення засудженого ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання - необхідно відмовити.

Керуючись ст. 74 КК України, ст., ст. 537, 539, 392, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_4 щодо звільнення останнього від відбування покарання - ВІДМОВИТИ.

На ухвалу протягом семи діб може бути подана апеляція до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1

25.04.2016

25.04.2016