Справа № 583/895/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" березня 2016 р. слідчий суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області, з участю секретаря с/з ОСОБА_1 , прокурора ОСОБА_2 , представника володільця тимчасово влученого майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,
В судове засідання слідчий ОСОБА_5 не з`явилася, зі слів на даний час хворіє.
Представник володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 ОСОБА_4 - заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи, що слідчим пропущені строки звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно. Також до цього часу не виконана ухвала слідчого судді від 15.03.2016 р., відповідно до якої слідчий повинен був повернути володільцю тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль УАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 . Навпаки, слідчий ОСОБА_5 повідомила його, що повертати автомобіль вона не буде. Законні підстави для арешту автомобіля відсутні, оскільки немає прямих доказів, що вказаний автомобіль є знаряддям вчинення злочину.
Дружина власника автомобіля ОСОБА_7 - ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, згідно телефонного повідомлення пояснила, що її чоловік помер два роки назад, справу просила розглянути без її участі, підтримала покази, дані нею слідчому на досудовому розслідуванні.
Заслухавши думки учасників процесу та перевіривши матеріали клопотання і кримінального провадження, я як слідчий суддя вважаю за необхідне клопотання слідчого задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
10.03.2016 року під час огляду місця події слідчим СВ Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_5 було вилучено вказаний вище автомобіль марки УАЗ, бортовий, д.н.з. НОМЕР_1 разом з ключем від замку запалення з брелоком у вигляді пістолету, які з`єднані кільцем (а.с.9-10).
Як вбачається з ч.1,2 і 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, або може бути конфісковане у підозрюваного та інше. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.
Підставою арешту майна є наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
Після дослідження наявних у справі і кримінальному провадженні матеріалів, суд з`ясував, що власник вказаного автомобіля ОСОБА_7 помер, а на час вилучення вказаного автомобіля володільцем його був ОСОБА_3 , який пояснив, що вказаний автомобіль йому передав хлопець на ім`я ОСОБА_9 для ремонту. Однак допитаний в якості свідка ОСОБА_10 повідомив, що ОСОБА_3 йому дійсно знайомий, але ніякого автомобіля йому для ремонту він не передавав, тобто в судовому засіданні не вдалося з`ясувати, яким чином автомобіль УАЗ опинився в дворі ОСОБА_3 на час його огляду та вилучення.
В той же час, згідно пояснень свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вбачається, що автомобіль схожий на вказаний автомобіль УАЗ вони бачили на місці незаконного порубу лісу. Крім того, в кузові автомобіля під час огляду були виявлені залишки тирси, кори та гілок.
Таким чином, є підстави вважати, що, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, що тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль УАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 та ключ від замку запалення з брелоком у вигляді пістолету, які з`єднані кільцем, являються речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Відповідно до ст. 170 КПК України необхідно накласти арешт на вказане вище майно. Зважаючи на те, що арешт майна відповідно до ст. 16 КПК України не може бути здійснено без судового рішення, а також виходячи з того, що вищезазначене майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст.167, тимчасово вилучене та знаходиться у Охтирському ВП ГУНП в Сумській області, є необхідність здійснити арешт вищезазначеного майна, з можливістю його вилучення, на підставі ст. 170 КПК України, забезпечивши, таким чином, виконання завдань кримінального провадження. Незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення, зникнення або реалізації вищевказаного майна. Зважаючи на те, що вилучені в ході огляду місця події речі мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, забезпечення їх збереження в тому ж вигляді, в якому вони перебувають після вилучення, необхідне для попередження можливого зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків. Крім того, вилучені речі необхідні органу досудового розслідування для проведення слідчих дій та судових експертиз, що являється одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні.
Керуючись ст. 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на майно, вилучене 10.03.2016 року в ході огляду місця події, а саме:
1.автомобіль УАЗ, темно-зеленого кольору, бортовий, державний номерний знак НОМЕР_1 ;
2.ключ від замку запалення з брелоком у вигляді пістолету, які з`єднані кільцем.
Речі, зазначені в п. 1 (автомобіль УАЗ, темно-зеленого кольору, бортовий, державний номерний знак НОМЕР_1 ), - зберігати на автостоянці Охтирського відділу поліції (м. Охтирка) Головного управління Національної поліції в Сумській області за адресою: м. Охтирка, вул. Незалежності, 29.
Речі, зазначені в п. 2 (ключі від замку запалення з брелоком у вигляді пістолету, які з`єднані кільцем), - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Виконання ухвали доручити слідчому СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 .
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Направити копію ухвали слідчому, процесуальному прокурору, володільцю ОСОБА_3 , роз`яснивши останнім право звернутися з клопотанням про скасування арешту майна у відповідності до ст. 174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя Охтирського
міськрайонного суду: ОСОБА_14