Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
Іменем України

15 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 23 червня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 відмовила у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 про визнання бездіяльності прокурора м. Києва незаконною та зобов`язання розглянути клопотання від 24 травня 2016 року.

Своє рішення про відмову у відкритті провадження слідчий суддя обґрунтувала тим, що подана скарга виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України, оскільки вказаним Кодексом не передбачено обов`язку слідчого чи прокурора вчинити таку процесуальну дію, як визначення чи зміна підслідності кримінального провадження у визначений законом строк.

Крім того, як зазначено в ухвалі слідчого судді, досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 0000054 та № 0004647 здійснюється Дарницьким УП ГУ НП України у м. Києві, а процесуальне керівництво Київською місцевою прокуратурою № 2 (Прокуратурою Дарницького району м. Києва).

Оскільки прокуратурою м. Києва не здійснюється досудове розслідування кримінального провадження та процесуальне керівництво у ньому, слідчий суддя дійшла висновку про неможливість вирішення вказаного клопотання прокуратурою м. Києва в порядку ст. 220 КПК України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить дослівно:

«Поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_6 від 23 червня 2016 р., оскільки належним чином завірену копії вказаної ухвали скаржник отримав лише 29 серпня 2016 р.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_6 від 23 червня 2016 р. скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 від 23 червня 2016 р. задовольнити.

Постановити окрему ухвалу, якою звернути увагу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на порушення процесуальних строків розгляду скарги слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_6 , на порушення процесуальних строків направлення сторонам копії ухвали слідчого судді ОСОБА_6 , на невиконання слідчим суддею ОСОБА_6 вимог закону щодо направлення сторонам усіх необхідних матеріалів, доданих до скарги, а також необхідність усунення причин та умов, що сприяли скоєнню правопорушення.

Постановити окрему ухвалу, якою звернути увагу Голови Печерського районного суду м. Києва на порушення розумних строків надіслання сторонам копії ухвали слідчого судді працівниками апарату Печерського районного суду м. Києва, а також необхідність усунення причин та умов, що сприяли скоєнню правопорушення.

Розглянути апеляційну скаргу без виклику скаржника ОСОБА_5 ».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 , не погоджуючись із висновками слідчого судді, вважає, що вказана ухвала підлягає скасуванню, оскільки наявність у скаржника права звернутися в порядку ч. 5 ст. 36, ст. 56, ч. 1 ст. 220 КПК України до прокурора керівника регіональної прокуратури (прокурора міста Києва) породжує у прокурора відповідний обов`язок розглянути вказане клопотання на підставі вимог закону та надати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк, а у випадку повної або часткової відмови у задоволенні клопотання вручити або надіслати скаржнику належним чином завірену копію постанови (ч. 2 ст. 220 КПК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає зокрема у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відтак, як вважає ОСОБА_5 , бездіяльність прокурора, яка виразилася у не розгляді поданого скаржником, відповідно до вимог ч. 5 ст. 36, ст. 56, ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання та не наданні відповіді може бути предметом оскарження згідно припису ч. 1 ст. 303 КПК України.

Крім цього, при вирішенні справи слідчий суддя не врахував приписів Конституції України про те, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_5 ; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

По-перше, приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 395 КПК України про те, що якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення, а також ту обставину, що ОСОБА_5 отримав копію ухвали слідчого судді, яку він оскаржує 29 серпня 2016 року, що підтверджується даними Укрпошти про пересилання та вручення поштового відправлення, підстави для вирішення питання про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 червня 2016 року відсутні, оскільки потерпілий ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу протягом встановленого законом п`ятиденного строку, про що прямо зазначено в самій ухвалі.

По-друге, що стосується скасування ухвали слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 та постановлення нової ухвали про задоволення його скарги від 06, а не 23 червня 2016 року, як помилково зазначено у скарзі, то колегія суддів не вбачає законних підстав для її задоволення з огляду на таке.

Дійсно, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, з посиланням на положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого прокурора, яка полягає зокрема у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 220 цього Кодексу, клопотання потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання.

Разом з тим, виходячи зі змісту клопотання ОСОБА_5 від 24 травня 2016 року, з яким він звертався до прокурора м. Києва, а не до прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, а також його скарги до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 червня 2016 року про визнання дій та бездіяльності прокурора м. Києва незаконними та зобов`язання вчинити дії, колегія суддів не може погодитися з твердженням потерпілого про те, що він оскаржував бездіяльність прокурора, яка, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, полягає у нездійсненні ним інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Зокрема, як зазначено у згаданому вище клопотанні, ОСОБА_5 звернувся до прокурора міста Києва, в порядку ст. 36 КПК України, з проханням організувати ретельну перевірку фактів, викладених у цьому клопотанні, а також матеріалів кримінальних проваджень № 0000054 від 28.11.2012 та № 0004647 від 01.042013, за наслідками якої своєю вмотивованою постановою доручити здійснення досудового розслідування у зазначених кримінальних провадженнях Слідчому управлінню ГУ НП у м. Києві через явні ознаки неефективного досудового розслідування, прямо посилаючись на ч. 5 ст. 36 цього Кодексу, яка надає право прокурору м. Києва, як керівнику регіональної прокуратури, його першому заступнику та заступникам, а не покладає обов`язок, своєю вмотивованою постановою доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.

При цьому, а ні ст. 36, а ні будь-якою іншою нормою КПК України не встановлено, що це право на прийняття процесуального рішення, яке, згідно вимог ч. 3 ст. 110 цього Кодексу, приймається у формі постанови, а не на здійснення процесуальних дій, він зобов`язаний реалізувати у визначений цим Кодексом строк.

Звертаючись до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на дії та бездіяльність прокурора, ОСОБА_5 також посилався на те, що своє клопотання до прокурора міста Києва він обґрунтовував лише приписами ч. 5 ст. 36 КПК України, а не будь-якими іншими нормами цього Кодексу, зокрема ст. 220, яка регламентує розгляд клопотань під час досудового розслідування та встановлює строк, протягом якого прокурор зобов`язаний його розглянути.

З огляду на вищенаведене, а також приймаючи до уваги те, що в клопотанні ОСОБА_5 йшла мова про спонукання прокурора прийняти процесуальне рішення відповідно до наданих йому прав, передбачених ч. 5 ст. 36 КПК України, а не про вчинення інших процесуальних дій, мова про які йде у ч. 1 ст. 220 цього Кодексу, зазначене клопотання не могло розглядатись в порядку та строк, який передбачений цією статтею.

У зв`язку з цим, слідчий суддя, який був визначений автоматичною системою розподілу для розгляду скарги ОСОБА_5 , дійшов обґрунтованого висновку про те, що скаргу подано на дії та бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи наведені обставини та вимоги кримінального процесуального закону, які регулюють порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 є законним та обґрунтованим, оскільки воно прийнято у відповідності до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України, якою передбачено, що слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора,що не підлягає оскарженню.

По-третє, приймаючи до уваги відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , а також ту обставину, що предметом апеляційного перегляду являлась саме ця ухвала, а не дії слідчого судді та працівників апарату Печерського районного суду м. Києва щодо дотримання процесуальних строків та порядку направлення сторонам копії судового рішення, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості реагувати окремою ухвалою на ті порушення, на які звертається увага в апеляційній скарзі.

До того ж, кримінальний процесуальний закон, не надає суду апеляційної інстанції повноважень постановляти такі ухвали за наслідками апеляційного розгляду скарг на ухвали слідчого судді.

За таких обставин, апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_5 не може бути задоволена, оскільки вона не містить законних підстав для скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року про відмову у відкритті провадження за його скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 304, 309, 404, 405, 407, 418 і 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року про відмову у відкритті провадження за скаргою за скаргою ОСОБА_5 про визнання бездіяльності прокурора м. Києва незаконною та зобов`язання розглянути клопотання від 24 травня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/796/3064/2016

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1