Справа № 369/8464/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/473/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 26.09.2016

УХВАЛА
Іменем України
26 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 в режимі відеоконференції під час трансляції з Київського слідчого ізолятора УДПтСУ в м. Києві та Київській області,

секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 вересня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 вересня 2016 року задоволено клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області та застосовано до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, строк дії ухвали - до 11 листопада 2016 року включно. Розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, ОСОБА_7 слідчим суддею не визначався на підставі ч.4 ст.183 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного слідчий суддя, переконавшись у наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України, врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні даних злочинів, дослідив матеріали, що характеризують особу підозрюваного та дійшов висновку про те, що докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні дають достатні підстави вважати наявними ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, при цьому застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаного ризику визнав недостатнім.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт або заставу. На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею було недостатньо з`ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення питання про обрання запобіжного заходу, що в подальшому призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та постановлення слідчим суддею незаконної ухвали. Зокрема, апелянт стверджує, що слідчим суддею не встановлено та не наведено жодного доказу на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. При цьому, слідчим суддею було залишено поза увагою наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, а саме перебування на його утриманні дружини та малолітнього сина, 2016 року народження. Крім того, захисник вказує у своїй апеляційній скарзі про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді взагалі не містить обґрунтування щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тим більше, що в доданих до клопотання матеріалах дані про такі обставини також відсутні.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає правильним апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Статтею 196 КПК України встановлено вимоги до форми ухвали про застосування запобіжного заходу, відповідно до яких зазначена ухвала слідчого судді має містити, в тому числі, відомості про: кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа; обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу; посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

На думку колегії суддів, ухвала слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 вересня 2016 року, постановлена відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам зазначених вище норм процесуального закону.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, висновки слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою взагалі нічим не обґрунтовані, при цьому слідчим суддею залишено поза увагою надані слідчим матеріали на підтвердження доводів клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Разом з тим, в ухвалі слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взагалі не зазначені ризики, передбачені ст.177 КПК України, для запобігання яких обрано винятковий запобіжний захід. Також, в порушення вимог ст.178 КПК України, в оскаржуваній ухвалі відсутнє посилання на докази обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень. При цьому, в ухвалі вказується на підтвердження матеріалами справи винуватості ОСОБА_7 у вчинених кримінальних правопорушеннях, однак така оцінка є недопустимою на стадії досудового розслідування.

Таким чином, колегія судів приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 вересня 2016 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідає вимогам ст.ст. 196, 370 КПК України, а відтак підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 вересня 2016 року за № 0003463.

12 вересня 2016 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_7 затримано на підставі ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України.

13 вересня 2016 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України, а саме у викраденні людей за попередньою змовою групою осіб, щодо двох осіб, та у вимаганні, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській області, за погодженням із прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Мотивуючи клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу покладається необхідність запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.

Колегія суддів вважає клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 належним чином обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України підтверджується вагомими наявними доказами, які додані до клопотання слідчого, а саме: протоколами допитів потерпілих (а. с. 6-10); протоколом допиту свідка ОСОБА_9 (а. с. 11); протоколами пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам, згідно яких потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вказали на фотознімок на якому зображений ОСОБА_7 , який згідно наданих ними показань вчинив відносно них кримінальне правопорушення (а. с. 14-17).

Як вбачається з матеріалів провадження за клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за попередньою змовою з групою невстановлених слідством осіб. Зазначена обставина дає підстави колегії суддів прийти до висновку щодо можливості ОСОБА_7 , в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, спілкування із зазначеними особами, причетними до вчинення кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 , з метою перешкоджання кримінальному провадженню, а також впливу на потерпілих та свідків, щоб уникнути відповідальності за скоєне.

Крім того, колегією суддів встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 в м. Києві та Київській області не зареєстрований, місце проживання в м. Бровари, Київської області, є тимчасовим, що підтверджує наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Таким чином, з урахуванням наявності достатніх доказів для підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України та встановлених ризиків передбачених п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, з метою запобігання вказаним ризикам, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які були встановлені в ході апеляційного розгляду даного провадження. Крім того, колегія суддів, керуючись положеннями ч.4 ст.183 КПК України, вважає правильним не визначати розмір застави, оскільки злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , вчинені із застосуванням насильства до потерпілих.

Керуючись ст.ст. 183, 194, 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 вересня 2016 року, постановлену відносно ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовольнити. Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі УДПСУ в м. Києві та Київській області на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 листопада 2016 року включно.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4