ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа №201/4398/16-к
провадження 1кс/201/2691/2016
У Х В А Л А
28 березня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Дніпропетровську клопотання у кримінальному провадженні №0000334 від 15.02.2014 року, прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:
28 березня 2016 прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт грошових коштів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що слідчим відділом слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000334 від 15.02.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за фактом заволодіння грошовими коштами в сумі 351985 грн. зловживаючи своїм службовим становищем.

Проведеними оперативними заходами встановлено схему з мінімізації податкових зобов`язань групою підприємств, а саме ТОВ «ТД Енергоресурси» (39694926), ТОВ «Підгорна Нафтопродукт» (код 36855661), ТОВ «Цемент» (31519010), ТОВ ТФ «Крон» (39217227), ТОВ «Дортехнологія» (39071042), ТОВ «БМУ-13» (19292502) та ін., які перебувають на податковому обліку у Миколаївській області.

Так, службові особи ТОВ «ТД Енергоресурси» (39694926) протягом 2015 року з метою мінімізації податкових зобов`язань використовуючи державні кошти укладали договірні відносин з підприємствами ТОВ «Дортехнологія» (39071042) та ТОВ «БМУ-13» (19292502) на постачання останнім сировини та інших виробничих матеріалів у сфері будівництва, а саме пального для котельні, бітуму, емульгатору, мастила трансформаторного, мінерального порошку та інше, при цьому вказуючи, що зазначені матеріали ТОВ «ТД Енергоресурси» (39694926) придбали у ТОВ «Цемент» (31519010) та ТОВ ТФ «Крон» (39217227).

Разом з цим, встановлено, що ТОВ «ТД Енергоресурси» (39694926) при використанні договірних відносин з ТОВ «Цемент» (31519010) та ТОВ ТФ «Крон» (39217227) придбали у останніх лише цемент та щебінь продавши ТОВ «Дортехнологія» (39071042) та ТОВ «БМУ-13» (19292502) інші будівельні матеріали, які приховали від податкового обліку.

Враховуючи викладене, з боку «ТД Енергоресурси» (39694926) вбачається невідповідність поставлених матеріалів іншим підприємствам за отримані державні кошти та мінімізацію податкових зобов`язань шляхом приховування реальної фінансово господарської діяльності.

Також, згідно податкової звітності ТОВ «ТД Енергоресурси» (39694926), ТОВ «Підгорна Нафтопродукт» (код 36855661), ТОВ «Цемент» (31519010), ТОВ ТФ «Крон» (39217227), ТОВ «Дортехнологія» (39071042), ТОВ «БМУ-13» (19292502) активно ведуть фінансово-господарську діяльність між собою.

Крім цього, встановлено, що податкова звітність ТОВ «ТД Енергоресурси» (39694926), ТОВ «Підгорна Нафтопродукт» (код 36855661), ТОВ «Цемент» (31519010), ТОВ ТФ «Крон» (39217227), ТОВ «Дортехнологія» (39071042), ТОВ «БМУ-13» (19292502) та інших підприємств направляється з одного IP-адреса.

Згідно бази даних Державної фіскальної служби України АІС «Податковий блок» було встановлено, що ТОВ «ТД Енергоресурси» (39694926) має розрахункові рахунки в ПАТКБ «Правекс Банк» (МФО 380838), а саме: № НОМЕР_1 - українська гривня.

На підставі викладеного слідчий з метою встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, а також з метою відшкодування завданих збитків, просив суд накласти арешт на грошові кошти ТОВ «ТД Енергоресурси» (код 39694926), які знаходяться та можуть надійти на рахунки ТОВ «ТД Енергоресурси» (39694926) в в ПАТКБ «Правекс Банк» (МФО 380838), а саме: № НОМЕР_1 - українська гривня.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України судовий процес технічними засобами не фіксувався.

У судове засідання сторони кримінального провадження не з`явилися, що відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Тобто, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Дослідивши матеріали клопотання по кримінальному провадженню № 0000334, вважаю клопотання слідчого таким, що не підлягає задоволенню, оскільки у зазначеному клопотанні належним чином не наведено інформації щодо підозрюваних осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану їх діяннями, а також не доведено розумність та співрозумність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на грошові кошти відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1