АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №646/5648/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/50/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

представника цивільного позивача - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 8 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Новоайдар Луганської області, громадянин України, з середньою технічною освітою, розлучений, не працюючий, має на утриманні дочку 2004 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1.2 червня 1992 р. за ч.2 ст.140 КК України (в ред. 1960 р.) до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України (в ред. 1960 р.) відстрочено виконання вироку на 1 рік 6 місяців;

2.9 вересня 1993 р. за ч.2 ст.140 КК України (в ред. 1960 р.) до 3 років позбавлення волі, звільнений 29 грудня 1994 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 8 днів;

3. 16 червня 1998 р. за ч.3 ст.101 КК України (в ред. 1960 р.) до 7 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 12 днів;

4.15 листопада 2012 р. за ч.2 ст.263 КК України до 6 місяців арешту;

5.19 лютого 2013 р. за ч.3 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, 25 червня 2014 р. звільнений від відбування покарання на підставі ст.7 ЗУ «Про амністію в 2014 році»,

засуджено за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання - 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, ОСОБА_7 покарання призначено з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладені обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов КП «Харківводоканал» - задоволено. Присуджено стягнути з ОСОБА_7 на користь КП «Харківводоканал» у відшкодування майнової шкоди 13 901 гривень 20 копійок.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Як встановив суд, 26 лютого 2015 р., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи на вул. Привокзальній в м. Харкові, умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до колодязя хозфекальної каналізації, який знаходиться поблизу будинку №8, за допомогою металевого ломика підняв кришку каналізаційного люку і таємно викрав її, завдавши КП «Харківводоканал». згідно висновку товарознавчої експертизи № 119 від 21 квітня 2015 року, матеріальну шкоду на суму 2780 гривень 24 копійки.

27 лютого 2015 р., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на вул. Привокзальній поблизу будинку № 8, в м. Харкові, аналогічним способом таємно викрав кришку до колодязя хозфекальної каналізації, який знаходиться поблизу зазначеного будинку, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 119 від 21 квітня 2015 року - 2780 гривень 24 копійки .

В той же час, ОСОБА_7 , продовжуючи свої дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, знаходячись на вул.Привокзальній в м. Харкові, з іншого колодязя хозфекальної каналізації, розташованого поблизу будинку № 8, таємно викрав каналізаційну кришку, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 119 від 21 квітня 2015 року - 2780 гривень 24 копійки .

Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на свій розсуд, заподіявши КП «Харківводоканал», матеріальну шкоду на загальну суму 5560 гривень 48 копійок.

Також, 5 березня 2015 р., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на вул. Валдайській в м. Харкові, з колодязя хозфекальної каналізації, розташованого поблизу будинку № 24 на вищевказаній вулиці, таємно викрав каналізаційну кришку, згідно висновку товарознавчої експертизи № 119 від 21 квітня 2015 р. вартістю 2780 гривень 24 копійки, заподіявши «КП «Харківводоканал» матеріальну шкоду на зазначену суму.

6 березня 2015 р., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , аналогічним способом на вул. Привокзальнійв м. Харкові, поблизу будинку № 8 таємно викрав кришку каналізаційного колодязя, згідно висновку товарознавчої експертизи № 119 від 21 квітня 2015 р. вартістю 2780 гривень 24 копійки, яка належать КП «Харківводоканал».

Приблизно о 21 годині 30 хвилин 14 квітня 2015 р., ОСОБА_7 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, аналогічним способом викрав кришку каналізаційного колодязя розташованого поблизу будинку №11 по вул. Привокзальній в м. Харкові, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 119 від 21 квітня 2015 р., 2780 гривень 24 копійки, що належать КП «Харківводоканал», однак свої дії до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками міліції.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що суд, на порушення вимог ст.75 КК України, при призначені покарання обвинуваченому, не в повному обсязі врахував, що ОСОБА_7 вчинив тяжкі корисливі злочини, злочини вчинив повторно, він раніше неодноразово був засуджений за вчинення тяжких корисливих злочинів.
Окрім того, обвинувачений матеріальну шкоду не відшкодував, на момент вчинення злочинів і на теперішній час ніде не працює.
З наведених підстав апелянт просить вирок районного суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України - 2 роки позбавлення волі, а на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 3 роки позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та захисника, що заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без зміни, представника цивільного позивача,який вважав за необхідне апеляційну скаргу на розсуд колегії суддів, обговоривши зазначені доводи та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оскаржуються і докази щодо них, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувалися, то висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185; ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, суд першої інстанції, належним чином врахував, що обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обґрунтовано визнав обставиною, яка пом`якшує його покарання - щире каяття обвинуваченого у скоєному.

Разом з тим, приймаючи рішення про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробування, суд першої інстанції неналежним чином врахував, що ОСОБА_7 раніше неодноразово засуджувався до позбавлення волі, зокрема - за скоєння тяжких та корисливих злочинів, що ці судимості не погашені, і знову вчинив значну кількість умисних корисливих злочинів.

Факти, якими суд першої інстанції обґрунтував можливість застосування до ОСОБА_7 ст. 75 України, свідчать про односторонню, формальну і помилкову оцінку обставин, які повинні враховуватися при призначенні винній особі покарання, що не узгоджується з вимогами, передбаченими ст.65 КК України, зокрема і щодо призначення покарання з випробуванням.

Оскільки вирок суду в частині призначення обвинуваченому покарання з застосуванням ст. 75 КК України є необґрунтованим і підлягає скасуванню, тому, відповідно до вимог, передбачених п.3 ч.1 ст.407 КПК України колегія суддів вважає необхідним відносно ОСОБА_7 ухвалити новий вирок в частині призначення йому покарання.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, зважаючи на тотожність злочинів, їх кількість, час скоєння цих злочинів, колегія суддів виходить із обсягу і змісту апеляційної скарги і вважає, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання - реальне позбавлення волі, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 необхідно рахувати з часу його взяття під варту 9 березня 2016 року.

Строк тримання під вартою, як запобіжний засіб, з 9 березня 2016 року по 28 березня 2016 року, підлягає, на підставі ч.5 ст.72 КК Україні зарахуванню у строк відбутого покарання із розрахунку 1 день перебування під вартою за 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харковавід 8 травня 2015 р. щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання - 3 (три) роки позбавлення волі; за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання 3 роки позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 необхідно рахувати з 9 березня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_7 у строк відбутого покарання із розрахунку 1 день перебування під вартою за 2 дні позбавлення волі, зарахувати його тримання під вартою, як запобіжний засіб, з 9 березня 2016 року по 28 березня 2016 року.

Цей вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий

Судді