АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/1288/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/2135/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - - ОСОБА_2 ,
суддів - - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
при секретарі - - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - - ОСОБА_6 ,
обвинувачених - - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2016 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14.06.2016 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізюма Харківської області, громадянин України, не одружений, не працюючий, із середньою спеціальною освітою, раніше судимий: 1) 17.12.1999 року Балаклійським райсудом за ст. ст. 206 ч.3, 141 ч.2, 140 ч.2, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 2) 18.04.2005 року Балаклійським райсудом Харківської області за ст. 309 ч.1, ст. 185 ч.3, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, 28.11.2007 року умовно-достроково звільнений на не відбутий термін 2 місяці 6 днів; 3) 30.11.2009 року Ізюмським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3, ст. 69 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 17.10.2011 року умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі на не відбутий термін 13 днів; 4) 27.11.2012 Ізюмським міськрайонним судом за ст. 186 ч.2, ст. 186 ч.3, 70 КК України, позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, який мешкає в АДРЕСА_1 , визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Цим же вироком за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі засуджено ОСОБА_7 , вирок у відношенні якого не оскаржений.
Вироком встановлено, що ОСОБА_7 04.03.2016 р. близько 02 години, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на крадіжку чужого майна, за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_8 , шляхом пошкодження замка, проникли до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали брухт міді вагою 500 гр. вартістю 93 грн. за 1 кг, на загальну суму 46 грн. 50 коп.; духову шафу від твердопаливної печі, вартістю 150 грн. та швейну машинку «Харків» вартістю 550 грн., які належать ОСОБА_9 , чим завдали останній матеріальної шкоди на загальну суму в розмірі 746 грн. 50 коп.
Крім того, ОСОБА_7 повторно, 05.03.2016 р., близько 14 год., діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на крадіжку чужого майна, через незаперті вхідні двері, які він раніше пошкодив, проникдо будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав велосипед «Україна», вартістю 650 грн., який належать ОСОБА_10 , чим завдав останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 повторно, 07.03.2016 р., близько 11 год., діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на крадіжку чужого майна, через незаперті вхідні двері, які він раніше пошкодив, проник до будинку АДРЕСА_2 , звідки намагався таємно викрасти відро металеве емальоване ємністю 10 літрів вартістю 82 грн.; лопату совкову вартістю 4 грн.; лопату штикову вартістю 12 грн.; каструлю металеву з кришкою, ємністю 3 л, вартістю 86 грн.; сковорідку чавунну вартістю 83 грн.; каструлю металеву з кришкою, ємністю 5 л, вартістю 165 грн.; таз пластмасовий ємністю 10 л., вартістю 5 грн.; чайник металевий емальований ємністю З л, вартістю 96 грн, які належать ОСОБА_10 , чим міг заподіяти останній матеріальну шкоду на загальну суму 533 грн., однак, не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий сусідами потерпілої ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на місці скоєння злочину.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14.06.2016 року змінити та пом`якшити призначене районним судом покаранням, застосувавши до нього ст.69 КК України.
Свої апеляційні вимоги обвинувачений обґрунтував тим, що суд першої інстанції не врахував такі обставини, як щиросердне каяття, визнання своєї провини, сприяння слідству та суду.
Заслухавши доповідь судді;
пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу і одночасно пояснив, що йому не було вручено копії обвинувального акту , в суді не роз`яснено наслідки розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України і 4.03.16р. він вчинив лише крадіжку брухту міді вартістю 46 грн.;
пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 ;
з`ясувавши думку прокурора, який вважав вирок районного суду законним та обґрунтованим;
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 стосовно того що йому не було вручено копії обвинувального акту та не роз`яснені наслідки розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, не відповідають дійсності. Це спростовуються матеріалами кримінального провадження в яких мається власноручна розписка обвинуваченого про отримання обвинувального акту , заява обвинуваченого до суду в якій він вказує про визнання вини просить розглянути кримінальне провадження обмежившись його допитом і підтверджує роз`яснення йому наслідків розгляду провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України такі ж дані містить журнал судового засідання. (а.с.5,45,76)
Висновки суду відносно фактичних обставин справи , які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє. Це ж стосується і заяви обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він 4.03.16р. він вчинив лише крадіжку брухту міді.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що при призначенні покарання суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог ст. 65 КК України. З достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин , що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначив мінімальне, передбачене ч.3 ст. 185 КК України покарання, яке є достатнім для виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
При цьому колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий ; у тому числі засуджувався за вчинення тяжких корисливих злочинів; через незначний час знову вчинив корисливий злочин; обставиною, що обтяжує його покрайня суд першої інстанції визнав рецидив злочинів.
При таких обставинах щире каяття обвинуваченого та сприяння слідству, які визнані судом першої інстанції як обставини, що пом`якшують покарання , істотно не знижують ступінь тяжкості скоєного злочину і в достатній мірі не впливають на суспільну небезпечність особи обвинуваченого.
Тому підстав для застосування положень ст. 69 КК України колегія суддів не вбачає і вважає, що покарання , призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 не можна вважати таким , що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через суворість.
Керуючись ст.ст. 405, 407КПК України судова колегія, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2016 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в строк відбуття покарання призначеного вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2016 року час попереднього ув`язнення з 14 червня 2016 року до 6 вересня 2016 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді -