Справа № 201/9656/16-к
Провадження № 1-кс/201/6045/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
Адвокат ОСОБА_3 просила скаргу розглянути за її відсутності, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України, та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення у ній в розумні строки.
Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на її необґрунтованість, та на те, що бездіяльності ним допущено не було, оскільки клопотання було ним розглянуто у встановлений строк, про що повідомлено заявника. Прокурор через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності у зв`язку із зайнятістю в розгляді іншої справи апеляційним судом Дніпропетровської області, надавши копії документів щодо розгляду указаного заявником клопотання.
Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності, закріпленого у ст. 26 КПК України, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність вищезазначених осіб.
Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступного правового висновку з таких підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, аналогічні клопотання за своєю суттю та вимогами адвокат направила старшому слідчому СУ ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , у провадженні якого перебуває указане кримінальне провадження.
Таке процесуальне рішення прокурор мотивував тим, що у задоволенні аналогічного клопотання адвоката ОСОБА_3 відмовлено слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області, у провадженні якого перебуває указане кримінальне провадження.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України унормовано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
При цьому частиною 2 ст. 36 КПК України передбачено повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.
Згідно параграфу 3 Глави 3 КПК України, до сторони захисту відносяться підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений, законні представники підозрюваного або обвинуваченого та захисник.
Статтею 45 КПК України передбачено, що захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).
Порядок залучення захисника у кримінальному провадженні регулюється нормами статті 48 КПК України, які передбачають, що захисник може бути у будь-який момент залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні.
Крім того, ч. 4 ст. 46 КПК України встановлено, що захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.
При винесенні оскаржуваної адвокатом постанови прокурором зазначені вимоги кримінального процесуального законодавства проігноровано та винесено цю постанову лише із посиланням на іншу постанову слідчого без врахування права адвоката на участь у кримінальному провадженні в якості захисника.
Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 .
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, суд
Скаргу задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1