Ухвала іменем україни

07 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000931, за касаційними скаргами прокурора який приймав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції та представника цивільного відповідача товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Глобус» ОСОБА_6 на вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 03 серпня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Піщанка Вінницької обл., мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в с т а н о в и л а:

вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 03 серпня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 роки.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в якості відшкодування завданої моральної шкоди 31 295 грн.
Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Глобус» на користь ОСОБА_8 68 705 грн. моральної та 27 222,34 грн. матеріальної шкоди, а всього стягнуто 95 927,34 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2015 року частково задоволено апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області щодо ОСОБА_7 змінено.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до вимог п.п. 2,3 ст. 76 КК України покладено обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В решті вирок суду залишено без зміни.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року апеляційну скаргу представника цивільного відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Глобус» ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок районного суду щодо ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову без зміни.
У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду від 09 жовтня 2015 року з підстав неправильного застосування кримінального закону, що потягло за собою невідповідність призначеного обвинуваченому покарання внаслідок його м`якості. Застосовуючи ст. 75 КК України суд не в повній мірі взяв до уваги дані про особу засудженого, які дають підставу вважати, що його виправлення можливе лише в ізоляції від суспільства. Зокрема, обвинувачений притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, належних висновків не зробив, допустив нове правопорушення, внаслідок чого загинула людина.

Представник цивільного відповідача просить скасувати вирок та ухвалу апеляційного суду від 28 грудня 2015 року в частині вирішення цивільного позову, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Посилається на те, що судами неправильно застосовано положення ст. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і всупереч наведеної норми стягнуто завищену суму коштів на відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
За вироком суду ОСОБА_11 засуджено за те, що він 22 грудня 2014 року, керуючи автомобілем «ЗАЗ 110380» по вул. Леніна м. Нова Одеса Миколаївської області в порушення Правил дорожнього руху проявив неуважність, не вжив заходів щодо зменшення швидкості автомобіля, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , котрий перетинав проїжджу частину дороги. Внаслідок ДТП потерпілий отримав численні переломи кісток, черепно-мозкову травму, пошкодження внутрішніх органів тяжкі тілесні ушкодження від яких помер у лікарняному закладі.
У запереченні на касаційну скаргу представника цивільного відповідача, потерпілий ОСОБА_8 , просить залишити скаргу без задоволення, а судові рішення без зміни.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав доводи касаційної скарги прокурора, та частково підтримав доводи скарги представника цивільного відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України у касаційних скаргах не оспорюються.
Доводи скарги прокурора про неправильне застосування судом кримінального закону, що потягло невідповідність призначеного засудженому покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 75 КК України суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Приймаючи рішення про зміну вироку суду щодо ОСОБА_7 і застосування положень ст. 75 КК України апеляційний суд виходив із названих вимог закону.

Колегією суддів було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину та його наслідки, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які його обтяжують.

Зокрема, ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, вчинив тяжкий злочин з необережності, взято до уваги обставини за яких відбулася подія, а саме, потерпілий здійснював перехід проїжджої частини дороги у невстановленому для цього місці.
Крім того, ОСОБА_7 добровільно відшкодував потерпілому частину завданої шкоди в зв`язку з чим потерпілий відмовився від своїх апеляційних вимог, не заперечував проти призначення засудженому покарання з випробуванням.
Щире каяття ОСОБА_7 та часткове відшкодування шкоди визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання винному і наряду з позитивними даними про його особу, дали підставу вважати, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
У зв`язку із наведеним, підстав для задоволення касаційної скарги прокурора колегія суддів касаційного суду не вбачає.

Не підлягає задоволенню і касаційна скарга представника цивільного відповідача.

Зокрема, в ході розгляду кримінального провадження судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 була застрахована відповідно до укладеного договору страхування від 11 вересня 2014 року з представником товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Глобус».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року (зі змінами, далі Закон № 1961-IV) страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором.

У статті 9.3 Закону № 1961-IV передбачено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого.

Аналогічний ліміт страхової відповідальності зазначено і у страховому полісі (а.с. 42).

У статті 9.4 Закону № 1961-IV визначено, що страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Встановивши доведеність винуватості ОСОБА_7 , суд задовольнив частково позовні вимоги потерпілого і стягнув зі страхового товариства завдану злочином моральну і матеріальну шкоду, усього 95 927, 34 грн., розмір якої не перевищує розміру страхової відповідальності за договором страхування.

Посилання представника цивільноговідповідача про невідповідність розрахунків суду положенням ст. 27.3 Закону № 1961-IV і стягнення зі страхового товариства на користь потерпілого завищеної суми страхового відшкодування є необґрунтованими.
Зокрема, обмежене стягнення страхового відшкодування відповідно до вимог ст. 27.3 Закону № 1961-IV визначено у конкретних випадках, які регламентовано ст. 41 цього ж Закону.

Жодного такого випадку представником цивільного відповідача в обґрунтування доводів касаційної скарги не наведено, як і не встановлено судом під час розгляду даного кримінального провадження.

Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду від 28 грудня 2015 року, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 суд апеляційної інстанції дотримався вимог ст. 419 КПК України, ретельно перевірив доводи апеляційної скарги цивільного відповідача, та дав на них вичерпну відповідь.

Ухвала апеляційного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Доводи касаційних скарг і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення інших вимог закону, які були би підставами для зміни або скасування судових рішень.
Керуючись ст.ст. 433-436 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Касаційні скарги прокурора та представника цивільного відповідача товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Глобус» ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 03 серпня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_13