Єдиний унікальний номер 219/6351/16-к
Номер провадження 11-кп/775/1090/2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2016 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився м. Карло Лібкнехтівка Донецької області, громадянина України, освіта вища, не судимого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює на посаді завідуючого пологового відділення комунального закладу охорони здоров`я КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КК України з передачею на поруки трудового колективу КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня». Кримінальне провадження закрито. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто з ОСОБА_7 витрати на залучення експерта у сумі 879,60 гривень на користь держави.

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно ухвали суду ОСОБА_7 15.03.2016 року, у денний час доби, більш точний час слідством не встановлений, будучи завідувачем пологового відділення Артемівської центральної районної лікарні, знаходився на території медичного закладу КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ», вул. Мира 10, м. Бахмут Донецької області. Під час розмови з вагітною ОСОБА_8 , яка звернулась до нього з консультацією про хід пологів, у нього виник умисел, направлений на незаконне отримання оплати за надання медичної допомоги в сумі 2000 гривень, для потреб пологового відділення. У зв`язку з чим, під час розмови ОСОБА_7 висунув незаконну вимогу вагітній ОСОБА_8 оплатити вищевказану суму. 30.03.2016 року об 11 годині 43 хвилині, після прийняття пологів, ОСОБА_7 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконну вимогу оплати за надання медичної допомоги ОСОБА_8 , висловив незаконну вимогу та отримав оплату в розмірі 2000 гривень від громадянина ОСОБА_9 за проведення пологів у ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_7 скоїв умисне діяння, яке виразилось у незаконній вимозі оплати за надання медичної допомоги в комунальному закладі охорони здоров`я і його дії кваліфікував за ст. 184 ч. 1 КК України.

Суд першої інстанції звільнив ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КК України у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня», за умови що ОСОБА_7 протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин справи, просить ухвалу відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що судом залишено поза увагою що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з незаконним заволодінням грошовими коштами, яке носить латентний характер, тобто не є очевидним. Вказане свідчить, що колектив Артемівської ЦРЛ не може забезпечити контроль за поведінкою ОСОБА_7 , попередити вчинення аналогічних кримінальних правопорушень. Також судом порушені вимоги ст.ст. 288, 325 КПК України, а саме під час розгляду справи не була присутня потерпіла, не допитана щодо обставин події, їй не роз`яснювались умови та підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, не з`ясовувалась її думка щодо можливості такого звільнення. Вважає, що судом неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, а саме ст. 47 КК України, оскільки явно очевидно, що колектив лікарні не зможе чинити виховний вплив на винного і він за таких обставин зможе продовжити протиправну діяльність.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у незаконній вимозі оплати за надання медичної допомоги в комунальному закладі охорони здоров`я та фактичні обставини справи ніким не оскаржуються, а тому згідно з вимогами ст. 404 КПК України колегією суддів не перевіряються.

Відповідно до статті 47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру, не порушуватиме громадського порядку.

ОСОБА_7 вперше вчинив злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, згідно з приміткою до ст. 45 КК України до корупційних злочинів не відноситься, щиро розкаявся в скоєному, до суду надано належним чином оформлене клопотання колективу лікарні про передачу його на поруки, крім ОСОБА_7 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тому суд першої інстанції, врахувавши всі обставини справи, навів в ухвалі обставини, що свідчать про щире каяття обвинуваченого, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає правильним рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Перелік умов за яких особа може бути передана на поруки трудовому колективу, передбачений ст. 47 КК України є вичерпним, тому доводи апеляції прокурора про неможливість передачі ОСОБА_7 на поруки, в зв*язку з вчиненням ним саме латентного злочину є безпідставними, не ґрунтуються на вимогах закону, тому не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпіла надала до суду першої інстанції заяву, в якій зазначила про неможливість прибуття в судове засідання та розгляд справи за її відсутності, також зазначила про можливість звільнення від кримінальної відповідальності та взяття на поруки ОСОБА_7 трудовому колективу Бахмутського ЦРЛ, а тому твердження прокурора про порушення вимог ст.ст. 288, 325 КПК України є безпідставним, необґрунтованим та свідчить про незнання матеріалів провадження та формальний підхід при написанні апеляції.

Доводи прокурора про неможливість виконання трудовим колективом обов`язків поручителів також не відповідає дійсності, оскільки трудовий колектив Бахмутської ЦРЛ, це не лише підлеглі ОСОБА_7 , але й працівники яким підпорядкований сам обвинувачений, зокрема головний лікар, його заступники, завідувачі інших відділень та керівники структурних підрозділів тощо. Отже трудовий колектив лікарні в кількості майже вісімсот осіб має реальну можливість здійснювати контроль за поведінкою особи переданою на поруки.

Колегія суддів вважає, що рішення суду, перевірене в межах апеляційної скарги відповідає завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України, практиці Європейського суду з прав людини, постановлене з дотриманням вимог процесуального закону, тому підстав для його скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404-405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2016 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді: