Справа № 367/6862/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/364/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 29.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
«29» березня 2016 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_14 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 29 січня 2016 року, за яким

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 22.09.2011 Нетішинським міським судом Хмельницької області за ст.ст. 307 ч. 2, 311 ч. 2, 317 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна. 01.11.2013 Апеляційним судом Хмельницької області змінено вирок та засуджено за ст.ст. 307 ч. 2, 311 ч. 2, 317 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 08.07.2014 на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014р.,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець Республіки Молдова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий, -

визнанні винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено їм покарання у виді:

ОСОБА_12 - 5 років позбавлення волі;

ОСОБА_13 4 роки позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази та зарахування строку попереднього ув`язнення.

Колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно з вироком, 28.07.2015, приблизно о 18 год. 50 хв., ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , та невстановлена в ході досудового розслідування особа, знаходячись по вул. Жовтнева (Северинівська) в м. Ірпінь Київської області, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, попередньо розподіливши ролі між собою, а саме так, що ОСОБА_17 та невстановлена в ході досудового розслідування особа повинні були підійти до осіб, які рухались по вищевказаній вулиці та відкрито, кожен окремо, заволодіти майном потерпілих, а ОСОБА_13 , згідно розподіленої ролі, в цей час перебуваючи за кермом автомобіля "DaewooLanos" д.н.з. НОМЕР_1 , повинен був рухатись назустріч ОСОБА_12 , та невстановленої в ході досудового розслідування особи для того, щоб після відкритого заволодіння майном потерпілих, на автомобілі швидко покинути місце вчинення злочину. Додержуючись досягнутих розподілених ролей, ОСОБА_12 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, підійшли ззаду до ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які знаходились поряд з будинком АДРЕСА_4 , де застосовуючи насильство яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, ОСОБА_12 кулаком руки наніс один удар в праве плече потерпілій ОСОБА_18 , а невстановлена досудовим розслідуванням особа кулаком руки нанесла один удар в праве плече потерпілій ОСОБА_19 , після чого, відкрито, шляхом ривка, зірвали з ший потерпілих ланцюжки, таким чином, заволодівши їх майном. Після заволодіння майном потерпілих, ОСОБА_12 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, сіли до автомобіля марки "DaewooLanos" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_13 , який за попередньою домовленістю з ОСОБА_12 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, рухався назустріч ОСОБА_12 та невстановленої в ході досудового розслідування особи та після відкритого заволодіння майном потерпілих, на автомобілі швидко покинули місце вчинення злочину, та розпорядились майном потерпілих чим спричинили останнім матеріальну шкоду, а саме, потерпілій ОСОБА_18 на суму 5 800 гривен, а ОСОБА_19 на суму 4 000 гривен.

Не погоджуючись з даним вироком, обвинуваченим ОСОБА_13 подано апеляційну скаргу, в якій він просить: змінити вирок, призначивши йому покарання, з застосуванням ст. 75 КК України. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не враховано, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, тяжкий стан здоров`я його дитини, який погіршився із-за скоєного ним злочину та перебування під вартою більше 7 місяців, оскільки він є єдиним годувальником в сім`ї. Також не враховано і ряд пом`якшуючих обставин, таких як визнання вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Суд у вироку послався на ці обставини, але не враховував їх. Таким чином, ряд істотних обставин судом не враховано зовсім. Крім того, вказує те, що він готовий компенсувати нанесенні збитки, а також його готова взяти на поруки фірма та працевлаштувати його.

Не погоджуючись з даним вироком захисником ОСОБА_14 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок змінити, призначити ОСОБА_13 більш м`яке покарання, не пов`язане з позбавленням волі, оскільки призначене йому покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого. Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано в повному обсязі те, що під час судового засідання ОСОБА_13 свою вину визнав та надав правдиві покази; щиро кається у скоєному, що відповідно до ст.. 66 КК України є обставиною, що пом`якшує покарання; має маленьку дитину, 2014 року народження, який потребує батьківської турботи; перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_20 , з якою планує одружитись; раніше не притягувався до кримінальної відповідальності; за місцем проживання характеризується позитивно, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває; готовий компенсувати нанесені збитки та хоче вибачитись перед потерпілими; в разі звільнення одразу може бути прийнятий на роботу в ЧП « Аргон Альфа» на посаду дистрибютера. Всі зазначені обставини вмотивовують можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_13 без ізоляції від суспільства.

Крім того, обвинуваченим ОСОБА_12 04 березня 2016 року подано апеляційну скаргу, в якій він просить: змінити вирок суду першої інстанції, призначити йому більш м`яке покарання. Вважає, що вирок суду першої інстанції надто суворий, оскільки він щиро розкаявся, має цивільну дружину, яка виховує двох малолітніх дітей (півтора та чотири з половиною роки), яка потребує його допомоги, та вони збираються найближчим часом одружитись. Дана апеляційна скарга надійшла до суду після закінчення строку на апеляційне оскарження, та клопотання щодо поновлення строку на оскарження не містить, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості відкрити апеляційне провадження по ній. Разом з тим, колегія суддів вважає за доцільне розглянути її в порядку, передбаченому ст. 404 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав вирок законним, обвинувачених та їх захисників в підтримку поданих апеляційних скарг, звернення обвинувачених до суду в судових дебатах та з останнім словом, апеляційний суд, обговоривши доводи скарги, та вивчивши матеріали справи, знаходить апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню.

Висновки суду 1-ї інстанції про доведеність вини обвинувачених ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, які достатньо викладені у вироку та їм дана належна оцінка, та ніким вони не оспорюються.

Дії обвинувачених за ч. 2 ст. 186 КК України судом кваліфіковані вірно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України враховував характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, судимість не знята та не погашена, не працює, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, за останнім місцем відбування покарання характеризувався задовільно, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 суд визнав його щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 суд визнав рецидив злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_13 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України враховував характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_20 , виховує неповнолітню дитину ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працює, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання сусідами характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_13 суд визнав його щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_13 судом не встановлено.

Приймаючи до уваги те, що покарання повинно бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, суд 1-ї інстанції дійшов до висновку, про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Таким чином, всупереч доводам апелянтів, суд першої інстанції дотримуючись вимог ст. 65 КК України, врахував всі необхідні обставини для призначення покарання обвинуваченим.

Також слід звернути увагу на те, що суд першої інстанції саме з урахуванням наведених вище обставин призначив ОСОБА_13 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, підстав для зміни або скасування вироку не знаходить, а тому приходить до переконання про необхідність залишення апеляційних скарг без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Київської області,
У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та захисника ОСОБА_14 залишити без задоволення, а вирок Ірпінського міського суду Київської області від 29 січня 2016 року стосовно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 без зміни.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ