Справа № 185/6210/14-к
Провадження № 1-в/185/379/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2016 року м. Павлоград
Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

Представника КВІ УДПУтСУ - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за поданням Павлоградського МРВ КВІ УДПУтСУ у Дніпропетровській області про скасування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого в буд. АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2014 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на два роки, та відповідно до п.2 ч.1 ст. 76 КК України на нього покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Однак, як випливає з подання Павлоградського МРВ КВІ УДПУтСУ в Дніпропетровській області та доданих до подання матеріалів, під час виконання вироку суду від 17 липня 2014 року відносно засудженого ОСОБА_6 , останній двічі притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2015 року за ч.2 ст.185, ст.69, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки з іспитовим терміном два роки та штрафу у розмірі 1700 грн., та від 10 грудня 2015 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді арешту строком п`ять місяців.

В зв`язку з чим, Павлоградське МРВ КВІ УДПУтСУ в Дніпропетровській області просить скасувати покарання з випробуванням та направити для відбування покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2014 року у вигляді чотирьох років позбавлення волі засудженого ОСОБА_6 ..

В судове засідання засуджений ОСОБА_6 не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, поважність своєї неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні представник Павлоградського МРВ КВІ УДПУтСУ в Дніпропетровській області просив задовольнити дане подання та скасувати покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_6 , та направити останнього для відбування покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2014 року у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне відмовити в задоволенні даного подання.
Суд вислухавши думку учасників процесу, кожного окремо, дослідивши подання та додані до нього матеріали, вважає, що в задоволенні подання Павлоградського МРВ КВІ УДПУтСУ в Дніпропетровській області про скасування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2014 року у вигляді чотирьох років позбавлення волі слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.166 КВК України, в разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків покладених на нього судом, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Якщо засуджений не виконує, покладені на нього обов`язки, кримінально-виконавча інспекція, у відповідності до ч.2 ст.166 КК України вносить до суду подання про відміну покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Таким чином, суд, вирішуючи питання про відміну звільнення з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання повинен з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, в чому полягали правопорушення, чи відбувались вони систематично, які стягнення були покладені на засудженого, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Однак, матеріали особової справи відносно засудженого ОСОБА_6 не містять даних про систематичне вчинення засудженим правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення (три або більше), та про невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Разом з тим, з цих же матеріалів особової справи, видно, що ОСОБА_6 дійсно , двічі притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2015 року за ч.2 ст.185, ст.69, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки з іспитовим терміном два роки та штрафу у розмірі 1700 грн., та від 10 грудня 2015 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді арешту строком п`ять місяців.

Згідно ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 цього Кодексу.

Тобто, вчинення засудженим протягом іспитового строку будь-якого за ступенем тяжкості і формою вини нового злочину визнається законом найсуттєвішим порушення умов випробування.

Тому, у відповідності до ч.3 ст.78 КК України, суд? після призначення покарання за знову вчинений злочин, призначає йому остаточне покарання за сукупністю вироків, керуючись правилами, передбаченими у статтях 71, 72 КК України.

Отже, при ухваленні вироків від 05 червня 2015 року та 10 грудня 2015 року вже вирішено та визначено порядок застосування покарання за обома вироками суду, які набрали законної сили, та згідно правил, передбачених ст.ст.71, 72 КК України визначено їх самостійне виконання.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідно прийняти рішення про відмову в задоволенні подання про скасування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2014 року у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Керуючись ст.166, ст.78, ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області про скасування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2014 року у вигляді чотирьох років позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1