УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №273/590/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 року м. Житомир.
Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Апеляційний розгляд відбувся з участю: прокурора ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_7 , адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_13 просить вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 24.04.2015 року скасувати за м`якістю призначеного покарання. Постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_11 за ст. 185 ч. 3 КК України на 4 роки позбавлення волі, за ст. 304 ч.1 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.1 КК України призначити ОСОБА_11 остаточне покарання, за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим 5 років позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 3000 грн. задовольнити повністю, стягнувши з останнього вказану суму.
Цим же вироком засудити ОСОБА_10 за ст. 185 ч.3 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_10 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 23.10.2013 року до покарання за новим вироком 5 років позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди задовольнити повністю.
В решті вирок суду залишити без зміни.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_13 посилається на те, що призначене ОСОБА_11 та ОСОБА_10 покарання є занадто м`яким, не справедливим і таким, що не відповідає особам обвинувачених та тяжкості вчинених злочинів.
Зазначає, що ОСОБА_11 свою вину у вчиненні крадіжки мотоцикла у ОСОБА_7 не визнав, не розкаявся, шкоду не відшкодував, а тому суд першої інстанції за відсутності обставин, які пом`якшують покарання, необґрунтовано застосував до нього ст. ст. 66, 75, 76 КК України і безпідставно відмовив в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди в сумі 3 грн..
Обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненні крадіжки 800 доларів США і 1000 Євро з будинку ОСОБА_7 також не визнав та шкоду відшкодовувати немає наміру, а тому у нього є лише одна пом`якшуюча вину обставина вчинення злочинів в неповнолітньому віці.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2014 року скасувати, кримінальне провадження закрити в частині засудження неповнолітнього ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 185 КК України, за епізодами обвинувачення його в крадіжці 100 доларів США, яка згідно з обвинуваченням мала місце близько 21 год. 30 хв. 8 грудня 2013 року та у крадіжці 1000 євро і 700 доларів США, яка згідно з обвинуваченням мала місце близько 23 год. 30 хв. 8 грудня 2013 року, за недоведеністю вини у вчиненні цих злочинів.
На думку захисника ОСОБА_8 , прокурор не надав суду достовірних і беззаперечних доказів наявності у потерпілого ОСОБА_7 коштів в сумі 800 доларів США та 1000 євро і що зазначені кошти дійсно були викрадені 8 грудня 2013 року ОСОБА_10 ..
За іншими епізодами обвинувачення, у вчиненні крадіжок майна 8 грудня 2013 року близько 21 год. 30 хв. та близько 23 год. 30 хв., що належить ОСОБА_7 , застосувати до ОСОБА_10 ст. 69 КК України, призначити за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у вигляді двох років і шести місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання частини не відбутого покарання за вироком Баранівського районного суду від 23.10.2013 року остаточно визначити ОСОБА_10 покарання у вигляді двох років семи місяців позбавлення волі.
Адвокат вважає, що постановляючи вирок суд не навів докази вини по кожному із епізодів обвинувачення та відповідно до ст. 94 КПК України не оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
В апеляційній скарзі представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду, а кримінальне провадження закрити щодо ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 185 КК України, за епізодами обвинувачення його в крадіжці 100 доларів США, 1000 ЕВРО, 800 доларів США і 1000 ЕВРО, за недоведеністю вини у вчиненні злочинів.
Відмовити ОСОБА_7 в задоволенні позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, за безпідставністю позовних вимог.
Не стягувати витрати понесені, у зв`язку з проведенням судових експертиз по епізодах крадіжок з господарства ОСОБА_7 ..
Пом`якшити ОСОБА_10 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України та призначити 2 роки позбавлення волі.
Захисник ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 подавав також апеляційну скаргу, від якої він разом з обвинуваченим відмовилися до початку апеляційного розгляду.
Суд визнав ОСОБА_11 та ОСОБА_10 винними у тому, що 21.10.2013 року 13 близько 21 год. ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з метою вчинення крадіжки чужого майна зайшли на територію господарства ОСОБА_7 , що розташоване в селі Кашперівка Баранівського району Житомирської області, де пошкодивши навісний замок проникли до сараю звідки таємно викрали мотоцикл ИЖ-Ю-4, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 3000 грн., чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на вище вказану суму.
08.12.2013 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_10 з метою вчинення крадіжки знову зайшов на територію господарства ОСОБА_7 в селі Кашперівка Баранівського району, зняв вікно і проник до житлового будинку, де в кімнаті з дерев`яної шкатулки, таємно викрав гроші в сумі 100 доларів США, що по курсу НБУ становлять 799 грн. 30 коп..
10.02.2014 року ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем свого проживання в селі Кашперівка Баранівського району, під час розмови переконав неповнолітнього ОСОБА_10 вчинити разом з ним крадіжку з магазину в селі Рогачів Баранівського району Житомирської області.
18.03.2014 року близько 22 год. в місті Баранівка, ОСОБА_10 з метою вчинення крадіжки прибув до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » що знаходиться на вулиці Леніна, буд. 22«а» і належить ПП ОСОБА_19 , шляхом пошкодження вікна проник до приміщення, звідки повторно, таємно викрав: гроші в сумі 436 грн. та майно на загальну суму 140 грн. 70 коп., всього на загальну суму 576 грн. 70 коп..
Суд визнав винним і засудив ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч. 1 ст. 304 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, суд призначив ОСОБА_11 остаточне покарання, шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України суд звільнив ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком три роки.
Відповідно до ст. 76 КК України суд поклав на ОСОБА_11 обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Суд визнав винним і засудив ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 23.10.2013 року, остаточно ОСОБА_10 призначене покарання 3 роки один місяць позбавлення волі.
В задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_11 про відшкодування 3000 грн. моральної шкоди відмовлено за безпідставністю.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_13 і потерпілого ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги адвоката за виключенням заявленого цивільного позову потерпілого до обвинуваченого ОСОБА_11 , про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 3000 грн., у зв`язку з добровільною сплатою засудженим заявленої суми збитку, захисника ОСОБА_8 , який підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги та аналогічної за змістом і вимогами апеляційної скарги представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , заперечення прокурора ОСОБА_12 проти задоволення апеляційних скарг, який вважає вирок суду законним і обгрунтованим, а покарання, призначеним відповідно до вимог ст. 65 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах визначених ст. 404 КПК України, переоцінивши встановлені судом першої інстанції докази, обговоривши доводи учасників судового розгляду, апеляційний суд не встановив підстав для задоволення апеляційних скарг виходячи з наступного.
Перевіряючи доводи захисника ОСОБА_13 , про невідповідність призначених ОСОБА_11 і ОСОБА_10 покарань тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та їх особам, апеляційний суд дійшов висновку, що вони спростовуються матеріалами судового провадження.
Як убачається з матеріалів, суд першої інстанції, обираючи вид та міру покарання, яке необхідно призначити винним особам за вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень, урахував тяжкість скоєних протиправних діянь, дані, що характеризують їх особи, обставини, що пом`якшують покарання і відсутність обставин, які їх обтяжують.
Суд узяв до уваги, що ОСОБА_11 вчинив більше двох умисних злочинів, вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, утримує і виховує двох малолітніх дітей, є інвалідом 3-ї групи, заподіяну шкоду повністю відшкодував потерпілим.
В апеляційному суді ОСОБА_11 вину визнав, у тому числі причетність до крадіжки мотоцикла потерпілого ОСОБА_7 , щиро каявся, надав суду розписку потерпілого ОСОБА_7 , про відшкодування заявленого позову, що було підставою відмови захисника ОСОБА_13 і потерпілого від позовних вимог під час апеляційного розгляду і свідчить про критичне ставлення засудженого до вчиненого та усвідомлення ним противоправності своїх дій.
Тому, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_11 , його сімейний стан, наявність двох дітей, відсутність обставин, які обтяжують покарання, апеляційний суд вважає обгрунтованим визначене судом першої інстанції покарання засудженому із застосування ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку. У даному випадку, таке покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_11 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_10 суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання - вчинення злочинів у неповнолітньому віці, відшкодування шкоди заподіяної крадіжками з магазинів та визнання вини у вчинених крадіжках з магазинів і призначив покарання мінімальним розміром, у межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Суд першої інстанції урахував, що ОСОБА_10 за місцем проживання характеризується з негативної сторони, як схильний до крадіжок чужого майна, вчинив умисні тяжкі злочини під час іспитового строку, не відбувши покарання визначеного попереднім вироком суду.
Неповнолітній ОСОБА_10 вчинив 5 епізодів кримінальних правопорушень, два з яких самостійно, без стороннього впливу, менш ніж через 2 місяці після засудження його за аналогічні протиправні діяння проти власності.
Наведені обставини, у сукупності з даними, що випливають з негативної характеристики неповнолітнього обвинуваченого і повторне вчинення ним кримінальних правопорушень свідчить про стійкість протиправної поведінки ОСОБА_10 та його небажання стати на шлях виправлення і до нормальної адаптації у суспільстві.
Тому, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_10 апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при визначенні виду і розміру покарання дотримані вимоги ст. 65 КК України, а призначене обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, за сукупністю вироків, відповідно до вимог ст. 71 КК України, є правильним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Перевіряючи доводи захисника ОСОБА_8 , представника обвинуваченого ОСОБА_9 і обвинуваченого ОСОБА_10 про непричетність ОСОБА_10 до викрадення з будинку потерпілого ОСОБА_7 коштів: 100 доларів США, 1000 ЕВРО, 700 доларів США, оскільки потерпілим незаперечно не доведено наявність у нього таких сум до проникнення обвинуваченого у приміщення, апеляційний суд вважає їх надуманими і такими, що спростовуються матеріалам кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_7 давав послідовні покази про те, що у нього було викрадено 800 доларів США і 1000 ЄВРО, а ОСОБА_10 15 лютого 2015 року у його присутності та присутності свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , представника служби у справах дітей Баранівської РДА ОСОБА_22 вину визнав і розповів працівникам міліції, яким чином від здійснював крадіжку коштів.
Суд дав оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_10 , який вину визнав і розповів про спосіб проникнення до будинку ОСОБА_7 і викрадення 800 доларів США та 1000 ЄВРО. Однак, після допиту обвинуваченого ОСОБА_11 , який заперечив факт отримання від ОСОБА_10 викраденої у потерпілого валюти, ОСОБА_10 , незважаючи на доведеність фактів проникнення в будинок ОСОБА_7 змінив покази і заявив, що обмовив себе у викраденні заявленої потерпілим суми валюти. Зміна показів обвинуваченим може свідчити лише про намагання уникнути матеріальної відповідальності за завдану потерпілому ОСОБА_7 шкоду.
Факт проникнення в будинок ОСОБА_7 і скоєння крадіжок стверджується також заявою потерпілого до правоохоронних органів та протоколом огляду місця події з виявленням слідів проникнення.
За наведених обставин апеляційний суд не встановив суттєвих недоліків, які могли б бути підставою для задоволення апеляційних скарг захисника ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 і представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та скасування чи зміни вироку суду.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-
На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді апеляційного суду
Житомирської області: