Ухвала
іменем україни
07 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 20 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002290, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Білозерськ Донецької області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Добропілським міськрайонним судом Донецької області від 10 серпня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених частинами 2-4 ст. 76 КК.
Вирішено питання щодо речових доказів, судових витрат та цивільний позов у кримінальному провадженні.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та порушенням кримінального процесуального закону. Вказує на те, що суд усупереч вимогам ч. 3 ст. 61 КК призначив покарання ОСОБА_5 у виді обмеження волі, яке до нього не може застосовуватись. Вважає не обґрунтованою позицію апеляційного суду щодо неможливості призначення покарання у виді штрафу, як такого, що погіршує становище засудженого. Зазначає про порушення принципу змагальності сторін, оскільки апеляційний розгляд кримінального провадження відбувся за відсутності прокурора, участь якого є обов`язковою, без його належного повідомлення про дату, час і місце апеляційного розгляду.
На касаційну скаргу прокурора від засудженого ОСОБА_5 надійшло заперечення, в якому він стверджує про безпідставність викладених доводів та просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення судів першої та апеляційної інстанції щодо нього залишити без зміни.
Згідно з вироком суду, 02 грудня 2014 року о 22.00 год, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним мікроавтобусом «Мерседес-Віто» д.н.з. НОМЕР_1 рухався по автодорозі сполученням «Новодонецьк Білозерськ» зі швидкістю приблизно 60 км/год. В районі автовокзалу смт Новодонецьке Добропільського району Донецької області, діючи в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, він не врахував дорожню обстановку у вигляді ожеледиці, та вибравши небезпечну швидкість руху, не впорався з керуванням автомобіля, втратив його курсову стійкість, що призвело до зміни напрямку руху мікроавтобуса, заносу та виїзду на праве узбіччя автодороги, де сталося зіткнення з залізобетонним стовпом електричного освітлення.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події пасажиру мікроавтобусу ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у виді закритого перелому хрестця, обох лонних та сідалічних кісток, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка частково підтримала касаційну скаргу прокурора та просила скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Доводи прокурора про порушення судом апеляційної інстанції принципу змагальності сторін кримінального провадження на думку колегії суддів, є обґрунтованими.
Згідно з пунктами 3, 15 ст. 7 КПК зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема таким як: рівність перед законом і судом та змагальність сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбаченим цим Кодексом.
У статті 22 КПК визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів та інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.
У силу ч. 3 ст. 36 КПК участь прокурора в суді є обов`язковою, крім випадків передбачених цим Кодексом. При цьому пунктами 15, 20 ч. 2 цієї статті визначено, що прокурор уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді та оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому КПК.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 324 КПК якщо в судове засідання не прибув за повідомленням прокурор або захисник у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття їх до суду.
Згідно ч. 4 ст. 405 КПК в разі неприбуття в судове засідання учасників кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.
Однак суд апеляційної інстанції під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 цих вимог кримінального процесуального закону не дотримався.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою на вирок щодо ОСОБА_5 , у якій просив повідомити органи прокуратури по дату, час і місце апеляційного розгляду його скарги.
При цьому апеляційний суд, відкривши провадження за скаргою прокурора, ухвалою від 28 вересня 2015 року призначив розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 на 20 жовтня 2015 року. Цього ж дня повідомлення було направлено учасникам судового провадження.
Між тим, згідно відбитку штампу прокуратури Донецької області вх. № 34173вх-15 на копії листа апеляційного суду № 11-кп/775/336/2015 від 28 вересня 2015 року, долученого прокурором до касаційної скарги, вказане повідомлення органи прокуратури отримали лише 22 жовтня 2015 року, тобто вже після розгляду справи по суті.
До того ж, як видно з тексту ухвали та звукозапису судового процесу, апеляційний суд при перевірці явки учасників процесу, констатувавши відсутність представника сторони обвинувачення, не з`ясував при цьому причини неприбуття прокурора в судове засідання, та не переконавшись у належності способу повідомлення його про дату, час і місце апеляційного розгляду, розглянув справу за відсутності прокурора, що є неприпустимим.
Отже, такі дії апеляційного суду призвели до істотного обмеження процесуальних прав сторони обвинувачення та порушення вимог ст. 24 Конституції України та статей 10, 22 КПКпро створення судом необхідних умов для забезпечення рівності сторін у судовому розгляді та змагальності процесу.
Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними та такими, які відповідно до вимог статей 412, 438 КПК тягнуть скасування ухвали апеляційного суду з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Оскільки ухвалу скасовано з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, викладені в касаційній скарзі прокурора доводи щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність слід перевірити при новому апеляційному розгляді.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу апеляційного суду на те, що у разі не призначення додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті ) Особливої частини цього Кодексу, за якою засуджується особа, як обов`язкове, суд зобов`язаний застосовувати і посилатися у своєму рішенні на положення ч. 2 ст. 69 КК, що також зроблено не було.
За наведених обставин касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 20 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3