Справа № 495/8597/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР № 0002545 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широке, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, неповна освіта середня, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, відповідно до ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ст. 125 ч.1 КК України,-

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

21.08.2016 року, приблизно о 20.30 годині, більш точний час встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись на подвір`ї будинку, АДРЕСА_1 , в ході сварки, на ґрунті виниклих неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс декілька ударів руками, ногами та дерев`яною палицею по різним частинам тіла, зокрема в області голови та лівого передпліччя потерпілого ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді садна в області волосистої частини голови і в області лівого передпліччя. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 273 від 23.08.2016 року виявлені у потерпілого ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним визнав себе у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом та дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. Потерпілий ОСОБА_5 пасе корів по селу. 21.08.2016 року він не пригнав із пасовища його корову, тому він (обвинувачений) почав виясняти чому це так трапилось. У відповідь потерпілий висловився нецензурною лайкою. Потім його дружина пішла до потерпілого додому щоб з`ясовувати де зникла їхня корова, але потерпілий вдарив дружину. Він був обурений такими діями потерпілого та на захист дружини наніс декілька ударів потерпілому руками, ногами та дерев`яною палицею по різним частинам тіла. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 125 ч.1 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, відповідно до ст. 89 КК України значиться таким, що не має судимості, має постійне місце реєстрації та проживання, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, потерпілий цивільний позов не заявляв, претензій до обвинуваченого не має.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді штрафу.

Речові докази, цивільний позові, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Речові докази, цивільний позов, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

СУДДЯ