Номер провадження: 11-кп/785/865/16
Номер справи місцевого суду: 521/7982/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:
головуючий ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженої ОСОБА_7
розглянув у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05.05.2016 року,
встановив:
оскарженою ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання адміністрації Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 74) про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 .

Засуджена ОСОБА_7 в апеляційній скарзі стверджує що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим і необ`єктивним.
Так засуджена посилається на наявність підстав, передбачених ст. 81 КК України, для застосування до неї умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, а саме: відбуття визначеної в законі частини строку призначеного покарання, щире каяття у вчиненому злочині, відсутність стягнень та наявність декількох заохочень.
За таких обставин засуджена просить скасувати оскаржену ухвалу і задовольнити клопотання адміністрації Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 74), звільнивши її від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
Заслухавши засуджену, яка підтримала доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що оскаржена ухвала не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.
Зокрема, відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Між тим, з оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що, всупереч вимогам зазначеної правової норми, оскаржена ухвала не обґрунтована і не вмотивована.
Що стосується розгляду апеляційної скарги по суті, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно зі ст. 81 ч. 2, 3 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджена 21.06.2012 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ст.ст. 307 ч.2, 311 ч.2, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 6 років 1 місяць.
Ухвалою Малиновського районного суду від 24.03.2016 року на підставі ст. 72 ч.5 КК України ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі.
Апеляційним судом встановлено, що 05.08.2012 року засуджена ОСОБА_7 прибула до Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області.
З клопотання начальника виправної колонії колонії вбачається, що засуджена ОСОБА_7 на час розгляду у суді клопотання Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№74) про умовно - дострокове звільнення відбула визначену в законі 2/3 частини строку покарання.
За період відбування покарання в установі ОСОБА_7 характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи.
Крім того, після прибуття до установи ОСОБА_7 була працевлаштована у швейному цеху. До роботи ставилась сумлінно, відповідально, зарекомендувала себе з позитивного боку, робочі завдання виконує вчасно в повному обсязі. У 2014 році закінчила Чорноморський навчальний центр № 74 при установі та отримала спеціальність «Кравець», а у 2015 році «Закрійник».
Приймала участь у конкурсі «Кращій за професійною майстерністю» де в номінації «Краща швачка» зайняла перше місце.
Також з клопотання начальника виправної колонії № 74 вбачається, що засуджена ОСОБА_7 цілком визнала себе винною у вчинених злочинах та згідно з довідкою про заохочення та стягнення засуджена ОСОБА_7 за весь час перебування в установі не мала жодного стягнення та отримала за сумлінну поведінку і ставлення до праці чотирі заохочення, при цьому засуджена ОСОБА_7 в цілому характеризується позитивно (а.с.1,3-4, 6-8).
Таким чином, викладені в ухвалі суду першої інстанції посилання на те, що в клопотанні представника колонії не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій її може бути звільнено умовно-достроково від відбування покарання, на думку апеляційного суду є необґрунтованими та такими що суперечать доказам, що містяться в матеріалах справи.
Зазначені обставини свідчать про те, що рішення суду, щодо відмови в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, не ґрунтуються на наявних доказах, що згідно з положеннями ст.ст. 409-411 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.
Що стосується посилання суду першої інстанції в постанові про те, що ОСОБА_7 була двічі засуджена за вчинення тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, що характеризує її як особу, схильну до особистого збагачення за рахунок вчинення злочинів і свідчить про її небажання стати на путь виправлення, як на підстави відмови в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, апеляційний суд вважає, що вони не грунтуються на вимогах закону.
Ступінь тяжкості та суспільна небезпечність вчиненого засудженою особою злочину враховується при з`ясуванні питання про наявність чи відсутність формальної підстави для застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання, тобто при визначенні строку відбутого засудженою особою покарання, необхідного для застосування умовно-дострокового звільнення.
Зазначений чинник стосовно ОСОБА_7 присутній, оскільки вона відбула визначену в законі частину призначеного покарання.
При цьому, відповідно до вимог ст. 81 КК України, підставами умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є доведення засудженим свого виправлення та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання, в зв`язку з чим, вид суспільних відносин, на яки посягала засуджена ОСОБА_7 , вчиняючи злочини, за які вона відбуває покарання, не мають братися до уваги судом при застосуванні умовно - дострокового звільнення.
Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив в застосуванні до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, та вважає можливим задовольнити клопотання, оскільки ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.
Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання адміністрації Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 74) про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 .
Відповідно до клопотання та матеріалів справи, невідбута частина призначеного ОСОБА_7 покарання, на день розгляду апеляційної скарги складає 1 рік 8 місяців 9 днів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409-411, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 - задовольнити.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 05.05.2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання адміністрації Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 74) про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання адміністрації Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 74) про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 , засуджену вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21.06.2012 року, за ст.ст. 307 ч.2, 311 ч.2. 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 6 років 1 місяць, звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк покарання, а саме на 1 рік 5 місяців 29 днів.
Звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно.
Ухвала може бути оскаржена у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців, а засудженою в той же строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді апеляційного суду
Одеської області
ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4