Провадження №: 1-кс/752/5735/16
УХВАЛА
21.11.2016 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,
Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_16 , перебуваючи на посаді Голови Ради директорів Акціонерного Товариства «БТА Банк» (Республіка Казахстан), за попередньою змовою із колишнім Головою правління АТ «БТА Банк» (Республіка Казахстан) ОСОБА_7 , колишнім Першим заступником Голови правління АТ «БТА Банк» (Республіка Казахстан) ОСОБА_8 , керуючим директором АТ «БТА Банк» (Республіка Казахстан) ОСОБА_14 , представниками компаній нерезидентів, які були підконтрольні ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , а також ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 під приводом видачі кредитів, позик для ведення фінансово господарської діяльності на території України та під приводом продажу простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства «БТА Банк» (Україна), заволоділи коштами АТ «БТА Банк» (Республіка Казахстан) в сумі 167 180 000, 00 доларів США, що є особливо великим розміром.
Під час реалізації ОСОБА_6 незаконних схем із заволодіння грошовими коштами АТ «БТА Банк» (Республіка Казахстан) використовувались підконтрольні йому міжнародні компанії, в тому числі, «Stantislimited» (Республіка Кіпр), «FESTON LTD» (Республіка Сейшельські Острови), Rendalius Holding Limited (Республіка Кіпр), Utara Investment Limited (Республіка Кіпр), LatanCorporationLimited (Республіка Кіпр), а також юридичні особи, створені за законодавством України, зокрема, ТОВ «Євразія-Фінанс», ТОВ «Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр «Макс-Велл».
Зокрема, в період часу з 2006 року що на розрахункові кошти компанії «FestonLtd» під приводом кредитування перераховувались грошові кошти АТ «БТА Банк» (Республіка Казахстан), які в подальшому скеровувались на користь компанії StantisLimited на підставі удаваних договорів позики.
В подальшому вказані грошові кошти перераховувались на розрахункові рахунки ТОВ «Євразія-Фінанс», в тому числі на підставі договору позики №1 від 15.12.2006 у розмірі 33 000 000 доларів США, яку в подальшому збільшено до 60 000 000 доларів США; договору позики № 2 від 15.12.2006 у розмірі 10 000 000 млн. євро, а також на розрахунковий рахунок ТОВ «Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр «Макс-Велл» - на підставі договору позики № 3 у розмірі 12 000 000 доларів США.
Отже, протягом 2007-2009 років компанія Stantis Limited надавала кошти ТОВ «Євразія-Фінанс» та ТОВ «Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр «Макс-Велл», які надалі спрямовувались останніми на будівництво та реконструкцію майнового комплексу за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Шевченка, 100.
05.05.2010 року ТОВ «Євразія-Фінанс» перевело свій борг за основним зобов`язанням у розмірі 50 253 921 доларів США за Договором позики № 1 та за основним зобов`язанням у розмірі 7 405 727,23 євро за Договором позики № 2 на ТОВ «Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр «Макс-Велл».
Одночасно, 01.06.2010 року компанія Stantis Limited відступила право вимоги за Договорами позики № 1, №2, №3 на компанію Utara Investment Limited. Далі, 01.07.2010 року компанія Utara Investment Limited відступила право вимоги за Договорами позики № 1, №2, №3 на компанію Rendalius Holding Limited, яка в свою чергу 11.01.2013 року відступила право вимоги за Договорами позики № 1, № 2, № 3 на компанію Latan Corporation Limited.
Відповідно до рішення Високого суду правосуддя (відділення Королівської Лави, Комерційний суд) про арешт активів ОСОБА_19 в справі за позовом Акціонерного товариства «БТА Банк» до ОСОБА_19 (основний відповідач, щодо якого винесено рішення) та інших: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , компанії «ДрейАсошіейтсЛімітед», ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , Сари Джулієт Вільсон, компанії «ІнтерфандінгФасілітезЛімітед», ОСОБА_24 , ТОВ «Маріон Плюс», ТОВ «Тетроконсалт», ТОВ «Худред-Сервіс 5», ТОВ «Трайкер», ТОВ «Стек-1000», ТОВ «Проектно-будівельна компанія «АМК-Інвест», компанії «ТуранАлем Капітал ЕЛ.ЕЛ.СІ.», компанії «ЗРЛ Бетейлігангс Ей Джі», до активів ОСОБА_6 віднесено компанію StantisLimited, ТОВ «Науково-виробничий онкологічний і кардіологічний центр «Макс-Велл», «GEME quity Management HoldingAG» (Австрія), яка була засновником ТОВ «Євразія-Фінанс», компанію Utara Investments Limited, компанію Rendalius Holding Limited, компанію Feston Limited.
Таким чином, кошти АТ «БТА Банк» Республіка Казахстан), які проходили через вищевказані компанії та за вищевказаними договорами, спрямовувалися ТОВ «Євразія-Фінанс» на придбання та реконструкцію нерухомого майна науково-виробничого онкологічного і кардіологічного центру «Макс-Велл», що знаходиться за адресою: Київська область, місто Бориспіль, вулиця Шевченка, 100.
Згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2011 року у справі № 50/636-б ТОВ «Євразія-Фінанс» було ліквідовано.
У даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , а також АТ «БТА Банк» (Республіка Казахстан), як потерпілою особою, заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні про стягнення з підозрюваних матеріальної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, та повернення незаконно відчуженого майна.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним з таких заходів забезпечення, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, єарешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Викладене свідчить про наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України тобто, обґрунтованих підстав вважати, що з метою уникнення можливого в майбутньому звернення стягнення на майно у рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, підозрюваний, його близькі родичі самостійно або з використанням інших осіб можуть приховати, перетворити або здійснити відчуження майна, на яке можливе звернення стягнення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна клопотання розглядаєтьсябез повідомлення підозрюваних та інших власників майна, їх захисників чи представників, зважаючи на існування обгрунтованих підстав вважати, що вказані особи, дізнавшись про розгляд судом цього клопотання, вчинять дії, передбачені абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.
Крім того, викладені у клопотанніобставини, а саме - зверненнястягнення на майно в рахуноквідшкодуванняшкоди, завданоїкримінальнимиправопорушеннями, існуванняризиків, передбаченихабзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України - обґрунтованосвідчать про те, що незастосування заборони розпорядження майном може призвести до приховування, пошкодження, втрати, знищення, перетворення або передачі майна, що унеможливить або значно ускладнить виконання завдань кримінального провадження.
Вислухавши пояснення прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступних висновків.
У кримінальному провадженні повідомлено про ОСОБА_25 за ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 367 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 за ч. 5 ст. 191 КК України, а також АТ «БТА Банк» (Республіка Казахстан), як потерпілою особою, заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні про стягнення з підозрюваних матеріальної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, та повернення незаконно відчуженого майна.
Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Частиною 10 ст. 170 КПК України встановлено, щоарештможе бути накладений у встановленомуцим Кодексом порядку на рухомечинерухомемайно, щодоякихухвалоючирішеннямслідчогосудді, суду визначенонеобхідністьарешту майна.
Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» визначено, що державна реєстрація юридичних осіб та всі подальші реєстраційні дії щодо внесення змін до статутних документів/відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (далі - ЄДРПОУ) щодо таких юридичних осіб, проводяться державним реєстратором за місцезнаходженням юридичної особи.
Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого про накладення арешту підлягає задоволенню як обґрунтоване, з метою забезпечення відчуження, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а такожз метою усунення ризиків приховування майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Керуючисьвимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчийсуддя -
Клопотання - задовольнити.
Ухвала може бути оскарженабезпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя :