Справа № 473/1142/16-к
ВИРОК
іменем України

"18" квітня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження № 0002893 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Войнове Страшенського району республіки Молдова, громадянина України, молдованина, освіта повна середня, не працюючого, одруженого, не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

-у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

Учасники судового засідання:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , яке небезпечне для життя в момент заподіяння, при таких обставинах.

30 листопада 2015 року після 22.00 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, в АДРЕСА_1 , між ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 виникла сварка, яка переросла в бійку, в ході якої обвинувачений ОСОБА_3 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс декілька ударів дерев`яною палицею по різним частинам тулуба ОСОБА_5 . В результаті зазначених дій потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому восьмого ребра зліва з крововиливом на лівій боковій поверхні грудної клітки, які відносяться до середньої тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я; крововилив на лівому плечі в верхній третині зовнішній поверхні та в ділянці правої сідниці, садно в ділянці правого наколінника, садно в ділянці слизової оболонки верхньої та нижньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; вдавлений перелом лівої тім`яної кістки та лінійний перелом потиличної кістки зліва з садном в тім`яні ділянці більше з ліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 винним себе визнав повністю та пояснив, що потерпілий ОСОБА_5 є його рідним братом, з останнім проживають в одному дворі по АДРЕСА_1 . За участю потерпілого в дворі постійно збираються його знайомі, де вживають спиртні напої. Дійсно 30 листопада 2015 року між ними виникла сварка з приводу того, що потерпілий збив замок на вхідних воротах. Під час сварки ОСОБА_5 перший вдарив його. Після цього він відштовхнув від себе потерпілого і став наносити удари дерев`яною палкою по різним частинам тіла ОСОБА_5 . У вчиненому кримінальному правопорушенні кається.

Крім винних зізнань обвинуваченого ОСОБА_3 , його вина підтверджується показаннями потерпілого, свідків, матеріалами кримінального провадження, а тому суд вважає, що вина ОСОБА_3 в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 доведена повністю.

Так, потерпілий ОСОБА_5 пояснив в судовому засіданні, що обвинувачений є його рідним братом і проживають вони в одному дворі за адресою: АДРЕСА_1 . 30 листопада 2015 року в вечірній час до нього прийшли знайомі. Він вийшов їх зустріти, але хвіртка вхідних воріт була закрита на замок. Він даний замок збив на воротах і з цього приводу між ним та обвинуваченим виникла сварка, під час якої ОСОБА_3 став умисно наносити дерев`яною палкою по різним частинам його тіла, від яких упав на землю, де продовжував його обвинувачений бити ногами. Під час побиття він втрачав свідомість. В результаті отриманих тілесних ушкоджень він знаходився на амбулаторному лікуванні.

Із показань свідка ОСОБА_6 вбачається, що вона є дружиною обвинуваченого і 30 листопада 2015 року дійсно між її чоловіком та потерпілим ОСОБА_5 біля воріт будинку відбувалась сварка, під час якої потерпілий обзивав її чоловіка, знаходився в стані сп`яніння, перший вдарив чоловіка. ОСОБА_3 відштовхнув від себе потерпілого і останній впав на огорожу, бійки самої не бачила.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що потерпілий та обвинувачений є її рідними братами. З потерпілим ОСОБА_5 вона постійно спілкується по мобільному телефону. 01.12.2015 року останній їй не зателефонував. На другий день вона поїхала додому до потерпілого та побачила, що обличчя останнього було припухле, побите. ОСОБА_5 їй пояснив, що 30.11.2015 року між ним та обвинуваченим виникла сварка в вечірній час, після чого його побив на подвір`ї будинку його брат ОСОБА_3 , спочатку бив дерев`яною палицею, а коли впав на землю, то ногами по різним частинам тіла. 03.12.2015 року вона завезла потерпілого до лікарні.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона і її чоловік є добрими знайомими потерпілого ОСОБА_5 30 листопада 2015 року після 22 х годин вони прийшли до останнього додому в гості. Потерпілий зустрів їх біля будинку. Коли підійшли до воріт, то підбіг обвинувачений ОСОБА_3 і став наносити удари дерев`яною палкою по різним частинам тіла потерпілого. Біля воріт вони знаходились декілька хвилин, після чого пішли додому. Під час бійки обвинувачений говорив про якийсь замок.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , свідків підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 82 від 19.02.2016 року, згідно якої у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому восьмого ребра зліва з крововиливом на лівій боковій поверхні грудної клітки, крововилив на лівому плечі в верхній третині зовнішній поверхні та в ділянці правої сідниці, садно в ділянці правого наколінника, садно в ділянці слизової оболонки верхньої та нижньої губи, вдавлений перелом лівої тім`яної кістки та лінійний перелом потиличної кістки зліва з садном в тім`яні ділянці більше з ліва, тілесні ушкодження виникли від дії тупого, тупих предметів, від удару, ударів цими предметами об ці предмети; згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року вдавлений перелом лівої тім`яної кістки та лінійний перелом потиличної кістки зліва з садном в тім`яні ділянці більше з ліва, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, не виключається їх можливість виникнення при нанесені удару, ударів дерев`яною палицею; малоймовірно утворення вдавленого перелому лівої тім`яної кістки та лінійного перелому потиличної кістки зліва з садном в тім`яні ділянці більше з ліва от падіння з положення стоячи і ударі головою об тверду поверхню (а.п.23-25).

Таким чином, з урахуванням зазначених доказів, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України, так як він заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , небезпечне для життя в момент заподіяння.

Оцінив в сукупності докази, суд вважає, що ОСОБА_3 при вчиненні суспільно небезпечного діяння не знаходився в стані необхідної оборони чи сильного душевного хвилювання.

По справі потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування йому матеріальної шкоди в сумі 2380 грн.95 коп; моральної шкоди в сумі 25000 грн; 500 грн як витрати на правову допомогу.

Обсудив цивільний позов, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню.

Розмір матеріальних збитків, які поніс ОСОБА_5 в результаті спричинення тілесних ушкоджень, підтверджується долученими до матеріалів кримінального провадження медичними документами (а.п.10-14). В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 частково відшкодував матеріальні збитки в сумі 1400 гривень (квитанція від 01.04.2016 року, а.п.67), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 980 грн. 95 коп

Відповідно до ч.2 ст.120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення 500 грн як витрати на правову допомогу, не підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення на його користь моральної шкоди в сумі 25000 грн, то в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Так, в результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому дійсно була завдана моральна шкода, яка виразилась в тому, що потерпілий переніс сильний біль під час бійки, тривалий час проходить курс лікування, у нього порушився нормальний ритм життя, втратив працездатність.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить із характеру та обсягу фізичних та душевних страждань, яких зазнав потерпілий в результаті скоєного відносно нього кримінального правопорушення та інших обставин, а саме сімейного і матеріального стану обвинуваченого ОСОБА_3 , який не працює, має на утриманні неповнолітніх дітей.

Розмір моральної шкоди, яка спричинена потерпілому ОСОБА_5 , з урахуванням наведених обставин, суд визначає в сумі 5000 гривень.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину (тяжкий злочин), особу винного, обставини, які помякшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

На утриманні обвинуваченого ОСОБА_3 знаходяться двоє неповнолітніх дітей, його дружина знаходиться в декретній відпустці, щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, частково відшкодував матеріальну шкоду потерпілому, що суд згідно ст..66 КК України визнає обставинами, які помякшують його покарання.

За місцем мешкання обвинувачений характеризується позитивно, раніше не судимий.

Хоча ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, але з урахуванням зазначених обставин суд вважає, що перевиховання ОСОБА_3 можливо в умовах без ізоляції від суспільства та є підстави для застосування відносно нього ст.75 КК України. Дане покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 2-х років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обиралося.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 за заподіяння матеріальної шкоди 980, 95 гривень, моральної шкоди 5000 гривень, а всього 5980,95 гривень.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 30 днів до апеляційного суду Миколаївської області з дня його проголошення через Вознесенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1