Справа № 1-кп/760/873 /16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі : головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця Чернігівської області , смт. Барва, українця ,
громадянина України , освіта середня , не одруженого ,
офіційно не працює , зареєстрований та проживає у
АДРЕСА_1 ,
не судимого :

за фактом вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
представника потерпілого - ОСОБА_6
в с т а н о в и в :
Відповідно до обвинувального акту від 30.06.2016 року, 15.02.2016 ОСОБА_5 було прийнято на посаду сомельє ,з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю до магазину « WOWINE» , розташованого за адресою: м. Київ, вул..Механізаторів,2, в якому здійснює підприємницьку діяльність ТОВ «Сомельє» (ЄРДПОУ 35877773).
Пунктом 1 договору про повну матеріальну відповідальність передбачено,що працівник, який перебуває на посаді сомельє ,приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей.
ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді сомельє ТОВ «Сомельє» ,будучи матеріально відповідальною особою, діючи з корисливих спонукань ,всупереч врегульованих законом суспільним відносинам у сфері власності та всупереч інтересам ТОВ «Сомельє», визначив для себе предметом злочинного посягання грошові кошти ,які перебували в касі вищевказаного магазину , як додаткове джерело доходу ,з метою збагачення за рахунок матеріальних цінностей підприємства (грошових коштів).
Так,в період часу з 12.02.2016 по 08.04.2016 ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу ,спрямованого на привласнення чужого майна,яке було ввірено йому, умисно ,керуючись корисливим мотивом ,перебуваючи на своєму робочому місці у торгівельному залі магазину,передавав товар покупцям і відповідно отримував від них оплату за товар. При цьому, ОСОБА_5 отримавши грошові кошти за проданий товар ,до касового терміналу їх не вносив .
В подальшому , ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел, протиправно, грубо порушуючи касову дисципліну ,самостійно діючи умисно , грошові кошти ,які він мав внести до каси ,привласнив та отримавши можливість розпорядитись ними як своїми власними , розтратив на власний розсуд.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , ТОВ «Сомельє» завдано майнову шкоду на суму 2031,51 грн.
Таким чином , ОСОБА_5 вчинив умисні дії , що виразились у привласненні чужого майна ,яке перебувало у його віданні , тобто кримінальне правопорушення передбачене ст. 191 ч. 1 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 повністю та добровільно визнав себе винним у вчиненні ним кримінального правопорушення ,передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України та щиро розкаявся.
Обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_6 звернулись до суду в ході підготовчого судового розгляду із угодою про примирення , яке було ними підписано 30 червня 2016 року на наступних умовах.
Сторони згодні із призначенням ОСОБА_5 покарання за ст. 191 ч. 1 КК України у вигляді штрафу у розмірів 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ,шо становить 850 гривень на користь держави .
Потерпілий визнає , що йому обвинуваченим були відшкодовані збитки, спричинені привласненням майном і тому він повністю відмовляється від любих претензій до обвинуваченого .
Крім того , як обвинувачений так і потерпілий ознайомлені і згодні з тим ,що в разі затвердження судом угоди , їх права на оскарження обмежені у відповідності до ст.ст. 394 и 424 КПК України .
Також потерпілий повідомлений і згодний з тим ,що в разі невиконання угоди про примирення , має право на протязі встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду , який затвердив угоду про примирення з клопотанням про скасування вироку.
Суд, вислухав учасників процесу та вивчивши угоду про примирення від 30 червня 2016 року відносно ОСОБА_5 приходить до висновку ,що вона підлягає затвердженню.
Суд вважає ,що угода відповідає вимогам ст. 471 КПК України , вона була підписана сторонами добровільно і відсутні підстави вважати , що при цьому застосовувалось насильство , погрози , обіцянки.
Права обвинуваченого ОСОБА_5 не порушені ,угода підписана добровільно, він повністю визнав себе винним, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, ним повністю відшкодовані збитки потерпілому.
Обстави , які б обтяжували покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Суд вважає вірною правову кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ст. 191 ч. 1 КК України і умови угоди не протирічать вимогам КПК України.
Умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, інших осіб та держави.
Крім того , суд вважає , що виконання ОСОБА_5 обов`язків по угоді можливе.
Суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання за ст. 191 ч. 1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень на користь держави .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374,375 , 471,474,475 КПК
України,-
З а с у д и в :
Визнати ОСОБА_5 винним за ст. 191 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави ,що становить 850 гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через районний суд
на протязі 30 днів з дня його проголошення на підставах ,передбачених ст.394 ч. 3 КПК України.
Копія вироку негайно вручається учасникам кримінального провадження.
Суддя: