Ухвала іменем україни 17 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Луганської області від 19 жовтня 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання зазначених положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність цих підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.

У порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, ОСОБА_4 у касаційній скарзі не наводить обґрунтування своїх вимог з урахуванням відповідних положень статей 413, 414 КПК.

Також засуджений, зазначаючи про неправильне застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність, не наводить доводів щодо безпідставного, на його думку, незастосування судом ст. 75 КК України.

ОСОБА_4 просить пом`якшити призначене апеляційним судом додаткове покарання, проте не наводить мотивів та обґрунтувань на підтвердження своєї позиції.
До того ж він не вказує, чи заявлялись стороною захисту клопотання, які всупереч ч. 3 ст. 404 цього Кодексу апеляційний суд безпідставно не задовольнив. А також, в чому полягає незаконність вироку суду апеляційної інстанції з урахуванням положень ст. 420 КПК.

Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак вимоги касаційної скарги засудженого про призначення касаційним судом покарання не узгоджуються з наведеними положеннями

ст. 436 цього Кодексу.

Крім того, засуджений не вказав, чи бажає брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження, як це передбачено ч. 3 ст. 427 КПК.

У порушення ч. 5 ст. 427 КПК ОСОБА_4 не долучив до касаційної скарги належним чином засвідченої копії вироку суду першої інстанції, як це передбачено пунктами 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.

Оскільки касаційна скарга засудженого не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засуджений має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня

2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3