Провадження №1-кп/523/649/16
І м е н е м У к р а ї н и
22.11.2016 року м. Одеса
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
Близько 23 години 00 хвилин 1 травня 2016 року ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , під час виниклого на ґрунті ревнощів конфлікту з дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на заподіяння шкоди її здоров`ю, спричинив останній особі визнані висновком експерта №1196 від 6 травня 2016 року в якості умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, три вкушені рани в області носу.
8 листопада 2016 року між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення, відповідно до якої сторони погодились на призначення першій особі покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 грн.
Потерпіла до суду не прибула, подала заяву про розгляд провадження, із затвердженням угоди про примирення, у її відсутність.
Обвинуваченому роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого ОСОБА_4 заявив про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди.
Оскільки укладена угода про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України, не суперечить інтересам суспільства та не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також вимоги матеріального і процесуального законів, за відсутності заперечень прокурора, суд вважає можливим її затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
При цьому суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 близько 23 години 00 хвилин 1 травня 2016 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , під час виниклого на ґрунті ревнощів конфлікту з дружиною ОСОБА_5 , маючи умисел на заподіяння шкоди її здоров`ю, спричинив останній особі визнані в якості умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, три вкушені рани в області носу. Зазначені діїі суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України.
Суд визнає щире каяття обвинуваченого в якості обставини, що пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б обтяжували призначене тому покарання.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує дані про відсутність у обвинуваченого непогашеної судимості, його неофіційне працевлаштування в якості водія таксі, що надає можливість сплатити штраф, а також перебування на його утриманні малолітньої дитини.
З урахуванням вищевикладеного та викладеній в угоді позиції потерпілої, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.
Керуючись ст.ст.374,474-475 КПК України, суд,
Затвердити угоду про примирення, укладену 8 листопада 2016 року між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 (однієї тисячі сімсот) грн.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1