печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва скаргу адвоката ОСОБА_4 про скасування постанови прокурора від 14 квітня 2016 року та здійснення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 звернулася до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просила скасувати постанову прокурора ОСОБА_5 від 14 квітня 2016 року, винесене в рамках кримінального провадження номер 0000640 від 14 квітня 2015 року. Зобов`язати останнього розглянути по суті клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане 01 березня 2016 року, здійснивши необхідні процесуальні дії по надзору за законністю проведення судового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у частині оголошення 30 грудня 2014 року ОСОБА_6 у розшук. Адвокат посилалась на таке: 01 березня 2016 року нею на адресу прокурора було подано клопотання про здійснення заходів прокурорського реагування в частині незаконного оголошення особи у розшук. Дане клопотання мотивовано тим, постанова слідчого від 30 грудня 2014 року винесена у порушення вимог ст. 281 КПК України, оскільки на той час ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного. Вона зазначає про те, 12 грудня 2014 року ГПУ було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0001686 з правовою кваліфікацією за ст. 191 ч.5 КК України. 22 грудня 2014 року постановою старшого прокурора Генеральної прокуратури України матеріали досудових розслідувань номер 0000283, 0000193, 0001685, 0001686 були об`єднані в одне провадження, якому було присвоєно номер 0000283. 22 грудня 2014 року слідчим було складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке особисто ОСОБА_6 не вручено та не направлено поштою на адресу його реєстрації та фактичного проживання. 30 грудня 2014 року слідчим винесено по станову про оголошення в розшук. Таким чином, ОСОБА_7 не був належним чином повідомлений про підозру, у зв`язку з чим він не може бути підозрюваним у відповідності до вимог ст. 42 КПК України. Саме цей факт було виявлено під час судових засідань та клопотання слідчого про проведення спеціального досудового розслідування було повернуто, також судом встановлено, що факт того, що ОСОБА_6 ухиляється він органів слідства та суду не підтверджено. Вона звернулася до прокурора з клопотанням на підставі ст. 36 КПК України просила застосувати заходи прокурорського реагування за дотриманням законності проведення досудового розслідування та забезпечення гарантованих законом прав громадянина за результатами якого скасувати постанову слідчого від 30 грудня 2014 року про оголошення ОСОБА_6 у розшук та виключити відомості із ЄРДР. Прокурором їй було відмовлено, оскільки відсутні документи. Що ОСОБА_6 залучив її у даному кримінальному провадженні. Вказану відмову вона оскаржила та ухвалою слідчого судді печерського районного суду міста Києва від 01 квітня 2016 року її скарга була задоволена і прокурор мав розглянути вказане клопотання.

Надалі прокурор ОСОБА_5 своєю по становою від 14 квітня 2016 року відмовив їй у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що вона ставить питання про прийняття процесуального рішення, а не про виконання процесуальної дії.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримала скаргу.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти скарги адвоката ОСОБА_4 та вважав, що постанова винесена законно, підстав для її скасування немає.

Слідчий суддя вислухавши думку сторін у кримінальному провадженні, дослідивши матеріали, додані до скарги, прийшов до наступного висновку.

12 грудня 2014 року Генеральною прокуратурою України було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0001686 з правовою кваліфікацією за ст. 191 ч.5 КК України. 22 грудня 2014 року постановою старшого прокурора Генеральної прокуратури України матеріали досудових розслідувань номер 0000283, 0000193, 0001685, 0001686 були об`єднані в одне провадження, якому було присвоєно номер 0000283. 22 грудня 2014 року слідчим було складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке , як зазначає адвокат у своїй скарзі, особисто ОСОБА_6 не вручено та не направлено поштою на адресу його реєстрації та фактичного проживання. 30 грудня 2014 року слідчим винесено по станову про оголошення в розшук. Таким чином, як зазначає адвокат, ОСОБА_6 не був належним чином повідомлений про підозру, у зв`язку з чим він не може бути підозрюваним у відповідності до вимог ст. 42 КПК України. Саме цей факт було виявлено під час судових засідань та клопотання слідчого про проведення спеціального досудового розслідування було повернуто, також судом встановлено, що факт того, що ОСОБА_6 ухиляється він органів слідства та суду не підтверджено. Вона звернулася до прокурора з клопотанням на підставі ст. 36 КПК України просила застосувати заходи прокурорського реагування за дотриманням законності проведення досудового розслідування та забезпечення гарантованих законом прав громадянина за результатами якого скасувати постанову слідчого від 30 грудня 2014 року про оголошення ОСОБА_6 у розшук та виключити відомості із ЄРДР. 14 квітня 2016 року прокурором ОСОБА_3 винесено постанову, якою було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 від 01 березня 2016 року в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки вказане клопотання не підлягає розгляду у порядку ст. 220 КПК України.

Відповідно до п. 18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. У відповідності до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Користуючись своїми правами, потерпіла сторона звернулася до слідчого з клопотанням щодо вирішення питання про проведення певних слідчих /розшукових дій/. У відповідності до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілої і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути у строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка його заявила. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

З постанови прокурора від 14 квітня 2016 року вбачається, що відповідно до ст.220 КПК України під час досудового розслідування підлягають розглянув клопотання виключного щодо виконання процесуальних дій. У відповідності до п.п. 7, 9ч.2 ст.36 КПК України прокурор уповноважений скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих, приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з постанови прокурора, адвокат ОСОБА_4 в клопотанні ставить питання щодо скасування постави слідчого у кримінальному провадженні про оголошення ОСОБА_6 з розшук, що можливо лише шляхом прийняття процесуального рішення.

У відповідності до ст. 220 КПК України не може розглядатися клопотання про зобов`язання прокурора прийняти процесуальне рішення.

Таким чином, оскільки питання щодо зобов`язання прокурора прийняти процесуальне рішення у кримінальному провадженні не відноситься до питань, які можуть розглядатися у порядку ст. 220 КПК України, слідчий суддя вважає постанову прокурора законною, підстави для її скасування відсутні.

Підстав для задоволення скарги немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.24,110, 220, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 про скасування постанови прокурора від 14 квітня 2016 року та здійснення певних дій залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя