Справа №568/1114/15-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" березня 2016 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

В складі:головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів кримінальне провадження №0000225 від 08.06.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Демидівка Млинівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, останній раз 25.12.2013 року Радивилівським районним судом за ч.3 ст.185, ч.1 ст.296 із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на три роки, 24.03.2014 року Сарненським районним судом Рівненської області не відбуту частину покарання замінено на обмеження волі строком на 1 ( один) рік 4 (чотири) місяці 10 (десять) днів, 14.08.2014 року згідно постанови Рівненського міського суду Рівненської області звільненого умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 11 (одинадцять) місяців 5 (п`ять) днів, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця АР Крим, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше судимого 27.11.2008 року Радивилівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі із конфіскацією ? всього належного майна, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст185 КК України.

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2015 року, близько 02 години, ОСОБА_3 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 , з метою збагачення за рахунок викрадення чужого майна, прибув до складського приміщення ТзОВ СФГ «Джерела», яке розташоване в с.Пляшівка Радивилівського району Рівненської області.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись відсутністю охорони та власника ТзОВ СФГ «Джерела», інших сторонніх осіб, підійшли до складського приміщення ТзОВ СФГ «Джерела», де ОСОБА_4 залишився поряд та став спостерігати щоб їх не було помічено та викрито власником або іншими особами, а ОСОБА_3 , застосувавши фізичну силу, відкрив дерев`яні двері та проник всередину даного приміщення.
Перебуваючи в середині складського приміщення ТзОВ СФГ «Джерела» ОСОБА_3 виявивши 4 (чотири) полімерні каністри ємкістю 20 (двадцять) літрів кожна в яких знаходилося дизельне пальне з корисливих мотивів умисно, таємно та повторно по черзі виніс із даного приміщення 4 (чотири) полімерні каністри ємкістю 20 (двадцять) літрів кожна, наповнені дизельним пальним, та через ті ж вхідні двері передавав їх ОСОБА_4 .
Із викраденими 4-ма полімерними каністрами ємкістю по 20 літрів кожна, наповненими дизельним пальним, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 залишили територію ТзОВ СФГ «Джерела», перенесли та сховали їх в одне пустуюче господарство в с.Пляшівка Радивилівського району Рівненської області та пізніше продали за гроші іншим особам, тобто привласнили та розпорядилися викраденим на власний розсуд.
В результаті, заподіяли ТзОВ СФГ «Джерела» матеріальну шкоду на загальну суму 1712,00 грн.
Крім того, ОСОБА_3 продовжуючи свою злочинну діяльність, 25 червня 2015 року, приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи в АДРЕСА_3 побачивши велосипед марки «BALANCETREKKING» поблизу під`їзду №2, що належить ОСОБА_7 та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись відсутністю власника, інших сторонніх осіб з корисливих мотивів, умисно викрав велосипед марки «BALANCETREKKING» вартістю 3500 гривень на який сів та поїхав до місця свого проживання.
В результаті, заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 3500 гривень.
Допитуваний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину визнав частково стосовно викрадення велосипеда в потерпілого ОСОБА_7 .
По епізоду викрадення дизельного пального ТзОВ СФГ «Джерела» вини не визнавав і пояснив, що допоміг лише перенести із нежилого приміщення та реалізовувати пальне брату ОСОБА_8 яке, як він пояснював отримав за свою попередню роботу, а гроші відали матері для проходження діагностики. Кросівки які вилучались взагалі не його розміру 39-40-к і незрозуміло хто в них ходив.
Допитуваний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав і показав, що попередньо працював різноробочим на весняно-польових роботах в 2015 році в СФГ «Джерела» с.Пляшівка Радивилівського району, яким керував ОСОБА_9 .
Коли ОСОБА_4 та його матері ОСОБА_9 було відмовлено в наданні коштів на лікування, 21.05.2015 року біля 22.00 год проник через бокові двері в складські париміщення ТзОВ СФГ «Джерела» де викрав чотири 20-ти літрові каністри дизельного палива та переніс їх в приміщення старої конюшні за 15200м від території складу. Пізніше повідомив брату ОСОБА_10 , що дизельним паливом розрахувались за роботу та попросив допомогти його перенести та продати щоб за виручені кошти купити ліки для матері.
Зміну показів даних на досудовому слідстві пояснив тим, що злякався працівників міліції і не пам`ятає, що підписував, так як перебував в нетверезому стані.
Аналогічне пояснював ОСОБА_4 в заяві про явку з повинною від 05.11.2015 року.
Крім того, їх винність доведена іншими матеріалами справи та зібраними доказами.
Так, із показань представника потерпілого ОСОБА_11 встановлено, що дізналась від керівника про крадіжку пального. Дійсно ОСОБА_4 працював 3-ри дні, так як був прийнятий з випробувальним терміном. Кошти які йому були нараховані виплачені повністю в розмірі 400.00грн.
На даний час вартість викраденої солярки не відшкодовано, і за оренду земельної частки паю в 2015 році ОСОБА_4 дійсно нічого не виплачено.
Свідок ОСОБА_12 показав, що 08.06.2015 року в ранкову пору доби виявив відсутність 4-х каністр ємкістю по 20-літрів кожна із пальним та повідомив керівника. Пізніше йому показали ті каністри і він їх впізнав по наявній етикетці після міндобрив та по світло-жовтому кольору.
Про факт продажу чотирьох каністр ємкістю по 20-ть літрів дизельного пального 09.06.2015 року на прохання його дядька і повернення йому виручених коштів показав свідок ОСОБА_3 .
Вартість поліетиленових каністр бувших у використанні та 80 л дизельного пального вбачається із висновку товарознавчої експертизи та довідок ТОВ «Західенергоресурс» (а.с.106-119).
Із протоколу огляду та фототаблиць (а.с.36-42) місця події від 08.06.2015 року встановлено складське приміщення ТзОВ СФГ «Джерела» із слідами пошкоджень нижньої частини дверей та мішок білого кольору із надписом «Нітромофоска» який був заповнений та прикритий травою.
В ході огляду від вхідних дверей виявлено частину сліду взуття який вилучено за допомогою фотографування.
Виявлення та вилучення із господарства ОСОБА_4 кросівок вбачається із протоколу огляду місця події та фототаблиці від 25.06.2015 року (а.с. 44-45), а виявлення та вилучення 4-х каністр ємкістю по 20-літрів кожна із господарства ОСОБА_3 доводиться із протоколу огляду місця події (а.с.46-47).
Із показань потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що 25.06.2015 року після обіду у нього було викрадено велосипед біля під`їзду його будинку. Через вікно він побачив чоловіка в білій футболці який поїхав велосипедом. В залі суду він ствердив, що цією осоюбою є дійсно ОСОБА_3 ..
Також показав, що в с.Хотин працівники міліції виявили його велосипед та повернули. Претензій до обвинуваченого немає, а велосипед йому обійшовся в 500 грн.00 коп..
Із показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що під час спілкування із потерпілим ОСОБА_7 , а пізніше із ОСОБА_3 встановлено, що крадіжку велосипеда 25.06.2015 року в м.Радивилів скоїв саме ОСОБА_3 яким поїхав в с.Хотин і обмінявши його на інший поїхав в с.Пляшівка. Під час здійснення супроводу кримінального провадження було зібрано також достатньо доказів, що крадіжку велосипеда 25.06.2015 року біля 14.00 год. яку скоїв в м. Радивилів ОСОБА_3 . Свідкові нічого невідомо, що відносно ОСОБА_3 чинився тиск чи застосовувались побої.
Згідно оглянутого журналу обліку відвідувачів Радивилівського РВ УМВС України в Рівненській області №122 розпочатого 15.06.2015 року доводиться перебування ОСОБА_3 25.06.2015 року в райвідділі міліції в м.Радивилів (а.с.48-50).
Свідок ОСОБА_14 ствердила, що 25.06.2015 року перебуваючи на вулиці с.Хотин Радивилівського району і бачила як ОСОБА_3 після розпивання спиртного із ОСОБА_15 обмінявся із останнім велосипедом чорного кольору із червоними вставками яким приїхав, на велосипед синього кольору типу «дамка».
Із показань свідка ОСОБА_16 встановлено, що після розпивання спиртного із ОСОБА_3 в с.Хотин на лавці, останній поїхав велосипедом ОСОБА_16 , а його спортивний залишився. Пізніше дізнався, що його велосипед було встановлено в
АДРЕСА_4 , де було викрадено велосипед потерпілого ОСОБА_7 встановлено із протоколу огляду місця події (а.с.142-143).
Виявлення і вилучення велосипеда марки «BALANCETREKKING» 28.06.2015 року із господарства ОСОБА_17 в с.Хотин Радивилівського району встановлено із протоколу огляду місця події та фото таблиць (а.с.145-149).
Згідно протоколу пред`явленого для впізнання потерпілому ОСОБА_7 останній заявив, що впізнав особу яка зображена на фотознімку під №2 яка викрала його велосипед 25.06.2015 року (а.с.189-190). В довідці до протоколу пред`явлення для впізнання від 29.06.2015 року (а.с.192) зазначено, що на фото під №2 зображений ОСОБА_3 .
Із висновку товарознавчої експертизи №3.2-511/15 від 25.07.2015 року ринкова вартість велосипеда марки «TREKKING» станом на 25.06.2015 року могла становити -3500.00грн. (а.с.197-203).
Оцінивши зібрані по справі докази суд знаходить, що своїми умисними діями, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаними з проникненням у інше приміщення, вчиненими повторно, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як умисні, що виразилися в таємному викраденні чужого майна - велосипеда марки «BALANCETREKKING», який належить ОСОБА_7 (крадіжка) вчиненими повторно ідана кваліфікація повністю знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Крім того, умисні дії ОСОБА_3 органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаними з проникненням у інше приміщення, вчиненими повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Разом з тим суд вважає, що наявність в діях ОСОБА_3 обов`язкових елементів об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, не знайшла свого підтвердження при перевірці судом доказів, зібраних як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні.

При цьому, судом враховано, що жоден свідок та інший обвинувачений ОСОБА_4 не підтвердили факту викрадення солярки 08.06.2015 року із складського приміщення ТзОВ СФГ «Джерела» ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 та про будь яку домовленість щодо такого між ними.

Згідно висновку судово-трасологічної експертизи №53 від 28.07.2015 року (а.с.99-102 з ілюстративними таблицями) слідує, що слід взуття який вилучений під час огляду складського приміщення ТзОВ СФГ «Джерела» міг бути залишений низом підошви кросівок вилучених у ОСОБА_3 так і іншим взуттям з аналогічними розмірами та конфігурацією малюнка підошви.
Даний висновок експерта не є доказом того, що саме цей слід біля складського приміщення ТзОВ СФГ «Джерела» залишений взуттям ОСОБА_3 .
При цьому, як у постанові про призначення експертизи від 23.07.2015 року так і у висновку самого експерта зазначено, що під час огляду господарства ОСОБА_3 вилучались кросівки чорного кольору фірми «adidas», хоча з господарства ОСОБА_3 кросівки взагалі не вилучались, а лише з господарства ОСОБА_4 ..
Під час судового слідства також не встановлено чому кросівки ОСОБА_3 були в господарсві ОСОБА_4 і таке не досліджувалось взагалі. Розміри кросівок зазначені в експертизі не відповідають розміру взуття ОСОБА_3 оглянутому в судовому засіданні. Виходячи із засад змагальності кримінального процесу, ураховуючи, що клопотань щодо отримання доказів, які б підтвердили наявність в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України, стороною державного обвинувачення не заявлялось, а суд не повинен з власності ініціативи збирати докази, вважає, що в діях ОСОБА_3 наявність складу кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України, органом досудового слідства не доведена.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

А тому, ОСОБА_3 підлягає виправданню за ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини справи, стан його здоров`я та думку представника потерпілого щодо покарання.
При призначенні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, вартість велосипеда бувшого у використанні для потерпілого та повернення викраденого, обставини справи, на утриманні хвора престаріла мати та вчиненння злочину під час його умовно -дострокового звільнення з невідбутим терміном покарання 11 (одинадцять)-ть місяців та 5-(п`ять днів) обмеження волі.
Обставини які пом`якшують покарання ОСОБА_4 єщире каяття та скоєння кримінального правопорушення під впливом важких матеріальних обставин.

Обставин які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставин які пом`якшують та обтяжують пакарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 321-324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання встановивши іспитовий строк один рік та шість місяців.

Згідно п.п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції та повідомляти інспекцію про зміну місця проживання та навчання.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком одинадцять місяців.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати не відбуте покарання призначене ОСОБА_3 за вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 25.12.2013 року і остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком один рік.

Відбуття покарання рахувати з дня прибуття і постановки на облік у виправний заклад.
ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України виправдати.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту та відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази - чотири полімерні каністри ємкістю по 20 л кожна повернути потерпілому ОСОБА_9 , велосипед марки «BALANCETREKKING», потерпілому ОСОБА_7 ,а пару кросівок, що зберігаються в кімнаті речових доказів Радивилівського РВ УМВС України в Рівненській області - знищити. Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1