Справа №636/461/16-к
Провадження №1-кп/636/185/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000393 від 05.11.2014 року за обвинувальним актом стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), 14.08.2014 року призваного до лав Збройних сил України під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , капітана, начальника зв`язку - командира взводу зв`язку штабу танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, ст. 407 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
14.08.2014 року капітан ОСОБА_3 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №607/2014 від 21.07.2014 року призваний під час мобілізації до лав Збройних Сил України та в подальшому направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (на даний час умовне позначення польова пошта НОМЕР_2 ). Наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №165 від 11.08.2014 року капітан ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу вказаної військової частини та з 11.08.2014 року призначений на посаду начальника зв`язку-командира взводу зв`язку штабу танкового батальйону та вважається як такий, що приступив до виконання службових обов`язків. Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 119, 120, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, капітан ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України.

Однак, капітан ОСОБА_3 , в порушення вищевказаних норм чинного законодавства України, 03.09.2014 року вирішив стати на злочинний шлях та самовільно залишити місце служби. Реалізуючи свій злочинний умисел, капітан ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби о 08 годині 30 хвилин 03.09.2014 року в порушення ст.ст. 2, 9, 11, 16, 119, 120, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, без дозволу командирів та начальників, самовільно залишив місце служби - військову частину НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та до 17 години 40 хвилин 23.12.2015 до місця служби не повертався, а вільний час, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та виконанням покладених на нього обов`язків. У подальшому, о 17 годині 40 хвилин 23.12.2015 року капітан ОСОБА_3 був затриманий уповноваженою особою та доставлений до військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у самовільному залишенні місця служби без поважних причин, тривалістю понад один місяць, військовослужбовцем (крім строкової служби), капітан ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

29.01.2016 року між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності його захисника ОСОБА_4 , була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 .
Угода про визнання винуватості містить положення про те, що ОСОБА_3 визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, сторони узгоджують вид і розмір покарання за ч. 3 ст. 407 КК України - у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.
Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник підтвердили добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просили її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості їм зрозумілі.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, ОСОБА_3 та його захисника, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди міру покарання.
Відповідно до ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України. Злочин, передбачений ч. 3 ст. 407 КК України є злочином середньої тяжкості. Умови даної угоди відповідають вимогам КПК України. Сторони уклали угоду про визнання винуватості добровільно, що не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, що є підставою для її затвердження і призначення узгодженої сторонами міри покарання. Отже, слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, у присутності його захисника ОСОБА_4 , і призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.01.2016 року між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності його захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти їй про зміну місця мешкання, періодично з`являтися на реєстрацію.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 - скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: