Справа № 551/305/16-к
ВИРОК
іменем України
05 травня 2016 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000109 від 18 березня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В кінці листопада 2015 року біля ставка в смт. Шишаки Шишацького району Полтавської області ОСОБА_4 виявив одну дикорослу рослину коноплі. Діючи з прямим умислом, за для власного споживання, без мети збуту, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та його наслідків і бажаючи їх настання, зірвав вказану рослину, непомітно для інших особі приніс до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , де в подальшому висушив та подрібнив, виготовивши таким чином наркотичний засіб канабіс, частину якого зберігав в приміщенні літньої кухні, а частину в лівій кишені своєї куртки.

В ході проведеного 22 березня 2016 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 працівниками Національної поліції було виявлено та вилучено в приміщенні літньої кухні особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 12,059 грам, а також в лівій верхній кишені куртки ОСОБА_4 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 1,892 г. Загальна маса вилученого канабісу становить 13,951 грам.

04 травня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , із залученням захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

05 травня 2016 року в підготовчому судовому засіданні вказану угоду надано суду для розгляду.

Згідно даної угоди обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України та виду і міри покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, якій згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Вказаним злочином шкода завдана лише суспільним інтересам у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування під час досудового слідства зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 309 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд вважає, що істотні обставини, що мають значення для цього провадження, цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, визначеному в межах санкції статті.

Судом встановлено, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК та не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Суд переконався, що обвинувачений беззастережно визнає себе винним у вчиненому злочині та погоджується на призначення судом узгодженого покарання, цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України. Також судом встановлено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, а також наявність кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України за умисне невиконання ним угоди.

Відповідно до вимог п. 9 ч.2 ст. 52 КПК України при укладанні угоди забезпечена участь захисника, який в повній мірі підтримав правову позицію обвинуваченого та просив суд затвердивши угоду, призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

3а даних обставин, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 з призначенням узгодженої сторонами міри покарання у виді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст. 309 КК України.

Суд керуючись, вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати у розмірі 1055,52 грн. на залучення експерта для проведення судово-хімічних експертиз.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити керуючись приписами ст. 100 КПК України, а саме, знищити наркотичні засоби, як речі вилучені з цивільного обігу.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 травня 2016 року, укладену між прокурором Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 - визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1055 (одну тисячі п`ятдесят п`ять) грн. 52 коп. судових витрат, пов`язаних з залученням експерта.

Вилучений канабіс загальною масою 13,951 грам (висновки судово-хімічних експертиз №№ 552 та 553), який знаходяться на зберіганні в камері зберігання наркотичних засобів ГУНП в Полтавській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_7 Сиволап