ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5484/16-к
Провадження № 1-кс/362/693/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП України в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
в с т а н о в и в:
04 листопада 2016 року слідчий СВ Васильківського ВП ГУНП України в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 06.10.2011 p. близько 04 години 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступив в злочинну змову з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та невстановленим в ході досудового слідства чоловіком, після чого, перебуваючи в приміщенні гаража, що знаходиться на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . яке належить ОСОБА_7 , та, реалізуючи свій злочинний намір, таємно викрали: чотири автомобільні покришки «Мазда СХ-7» вартістю 10 000 грн., автомобільну мийку «Керхер» вартістю 10000 грн., газонокосарку «Бош» вартістю 3000 грн., ручну газонокосарку «Стіл» вартістю 1500 грн., поливочний шланг довжиною 150 метрів, вартістю 1500 грн., які належать господарю домоволодіння ОСОБА_8 , та речі, що належать ОСОБА_9 , а саме: плиткоріз електричний «Експерт» вартістю 2500 грн., болгарку «Макіта» вартістю 2700 грн., перфоратор «Метабо» вартістю 1200 грн., електропилку кутову «Енхел» вартістю 800 гри., компресор «Ріго» вартістю 6000 грн., насосну станцію «Грінфіл» вартістю 2500 грн., уровень лазерний «Експерт» вартістю 400 грн., електролобзик «Бош» вартістю 800 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли, чим гр. ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 26000 грн., гр. ОСОБА_9 завдано матеріальну шкоду на загальне суму 16900 грн.
По даному факту в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження №0001236 від 14.05.2013р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.
У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вина якого підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності переховується від органів досудового розслідування, а також одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до початку розгляду клопотання в суді, може не прибути до суду за судовим викликом, а тому, з метою запобігання ризикам, застосування більш м`яких запобіжних заходів на його думку є неможливим.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась, оскільки таке клопотання не заявлялось.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. У пункті 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено таке: «слідчий суддя має сумлінно виконувати обов`язки щодо загального захисту прав людини у порядку статті 206 КПК України».

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК. Слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідного клопотання, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;
- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;
- перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;
- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Відповідно до ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ч. 2 ст. 189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 276 ЦПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1. ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Як вбачається із матеріалів клопотання, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 не вручено, докази надсилання такого повідомлення ОСОБА_5 за адресою реєстрації ( АДРЕСА_2 ) в клопотанні відсутні (а.с. 24-26)
Слідчим в клопотанні зазначено, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності переховується від органів досудового розслідування, однак в матеріалах клопотання відсутні жодні допустимі докази вказаної обставини, відсутні рапорти адресовані начальникуСВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області та начальнику Васильківського ВП ГУНП в Київській області щодо вжиття заходів встановлення місця знаходження та перебування ОСОБА_5 .

Вказане виключає ризик переховування ОСОБА_5 , як належно повідомленого про підозру, від органів досудового розслідування.
Основоположні права та свободи людини, зокрема й права на свободу та особисту недоторканність, проголошеного як у ст. 5 Європейської Конвенції з прав людини, так і в ст. 29 Конституції України, та рішеннями Європейського суду. Органи обвинувачення повинні забезпечити дотримання конституційних прав і свобод людини, серед яких особливе місце займає право на свободу та особисту недоторканність, на рівні, якому вони гарантуються Конвенцією і практикою Суду. Звуженням прав людини і громадянина порушує вимоги ст. 22 Конституції, та суперечить вимогам ст. 5 Конвенції.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_5 станом на час надходження клопотання до суду, тобто на 12 год. 20 хв. 04 листопада 2016 року та на час розгляду клопотання в суді письмове повідомлення про підозру не вручалося, то і ОСОБА_5 у відповідності з нормами ст. 42 КПК України не набув статусу підозрюваного, що позбавляє права звернення з відповідним клопотанням слідчого та прокурора до суду, крім того клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подано слідчому судді без подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому слідчий суддя з метою гарантування права на справедливий судовий розгляд та дотримання прав громадянина України приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 40, 42, 131, 132, 176-178, 187, 188, 189-190 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП України в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1