Справа № 1-75/10
Номер провадження 1-75/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.10 року Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Марусяк М.О.,

при секретарі - Ступчук Л.Б.

з участю прокурора - Цинайко Н.І.,

адвоката ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України з н/середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в/зобовязаного, раніше не судимого,

у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.І КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2, в ніч з 21 на 22.01.2010 року в смт. Великий Бичків по вулиці Тараса Шевченка, Рахівського «району, Закарпатської області, знаходячись на стаціонарному лікуванні у Великобичківській міській лікарні, в палаті № 4, де одночасно лікувався ОСОБА_3, з метою заволодіння чужим майном, маючи вільний доступ до речей, які знаходилися в палаті, таємно викрав з ліжка ОСОБА_3, який на той час спав, мобільний телефон марки ОСОБА_4 т 250 вартістю 350 гривень в якому знаходилась сім карта Діджус, вартістю 25 гривень, чим спричинив ОСОБА_3, матеріальну шкоду на загальну суму 375 гривень.

Допитаний в ході судового слідства підсудний ОСОБА_2 вину свою у скоєному злочині повністю визнав, та показав суду.

З 11.01.2010 року він знаходився на стаціонарному лікуванні у Великобичківській міській лікарні в палаті № 4. В той же час в палаті лежав інший хворий ОСОБА_5, 21.01.2010 року до них в падлату був направлений для стаціонарного лікування ОСОБА_3, мешканець смт. Великий Бичків, якого він добре знає. Так, в ніч з 21 на 22.01.2010 року близько опівночі, він разом з ОСОБА_5, вийшли на вулицю покурити, а ОСОБА_3 спав. Покуривши він першим зайшов до палати і побачив на ліжку мобільний телефон марки Соні-Еріксон чорного кольору, який лежав біля сплячого ОСОБА_3, і переконавшись, що той спить, викрав з його ліжка телефон, вимкнув з мережі, знову вийшов з палати і заховав мобільний телефон під тумбами в приміщенні туалету. Після чого повернувся в палату і ліг спати. ОСОБА_5 не знав про те, що він викрав телефон. Зранку, коли він прокинувся, то побачив, що ОСОБА_3 шукав телефон, запитував чи ніхто з них не брав телефон, на що він сказав, що телефон не брав і не знає куди міг подітися, вказаний викрадений телефон він мав намір продати, так як йому потрібні були гроші на лікування.

Розкаюється у скоєному, викрадений ним телефон разом з сім картою повернув потерпілому ОСОБА_3, просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_3, допитаний в ході судового слідства, показав суду, що 21.01.2010 року близько обіда його поклали на стаціонарне лікування в палату № 4, Великобичківської міської лікарні, в якій вже знаходилися два хворі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Звечора він поклав телефон біля подушки та ліг спати, коли проснувся зранку, здогадався, що йому потрібно подзвонити знайомому, але телефона на місці не було. Він запитав ОСОБА_2, чи той не брав його телефо, однак він відповів, що не брав. Після цього він зателефонував з лікарні в опорний пункт міліції і повідомив про крадіжку телефона. Підсудний ОСОБА_2 повернув йому телефон разом з сім картою, тому він немає до нього жодних претензій матеріального та морального характеру, просить його суворо не карати.

Окрім повного визнання вини підсудним ОСОБА_2, вина його доведена перевіреними в ході судового слідства матеріалами справи:

- протоколом усної заяви про злочин від 22 січня 2010 року, з якого вбачається, що громадянин ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 заявив про те, що в ніч з 21.01.2010 року на 22.01.2010 року, в палаті № 4 Великобичківської міської лікарні, де він знаходився на стаціонарному лікуванні, невстановленою особою, було викрадено мобільний телефон Соні-Еріксон т 250 Гразом з сім картою (а.с45);

- протоколом огляду телефону стільникового звязку Соні-Еріксон т 250 та фототаблицями до протоколу огляду місця події (а.с.5-11);

- протоколом про обставини вчиненого злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України (а.с. 29-30);

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речові докази: мобільний телефон марки Соні-Еріксон т 250 І в якому знаходиться сім карта Діджус, по вступу вироку в законну силу, залишити потерпілому ОСОБА_3, як законному власнику.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину дані про особу підсудного ОСОБА_2, помякшуючі та обтяжуючі вину обставини.

Обставинами, що помякшують вину підсудного ОСОБА_2, є те, що він раніше не судимий, щиро розкаявся у скоєному, проживає у важких матеріально-побутових умовах, матеріальну шкоду потерпілому відшкодував добровільно.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 в ході досудового слідства та судом не встановлено

Враховуючи наведене, дані про особу підсудного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_2 до відбуття покарання у вигляді громадських робіт, послідуюче виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 185 ч.1 КК України га призначити покарання у вигляді громадських робіт - 80 (вісімдесять) годин.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 - до вступу вироку в законну силу, залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази: мобільний телефон марки Соні-Еріксон т 250 І в якому знаходиться сім карта Діджус, по вступу вироку в законну силу, залишити потерпілому ОСОБА_3, як законному власнику.

На вирок може бути подана апеляція в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд, протягом 15 діб з дня його проголошення.

Суддя: М.О. Марусяк