Ухвала іменем україни 18 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 21 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а:

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2016 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пульмо Шацького району Волинської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Шацького районного суду Волинської області від 22 лютого 2012 року за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 23 грудня 2014 року звільненого умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 8 днів позбавлення волі,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Шацького районного суду Волинської області від 22 лютого 2012 року у виді позбавлення волі на строк 6 місяців, та остаточно йому визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 5500 грн у рахунок матеріальної і 5000 грн у рахунок моральної шкоди.

Вирішено питання щодо судових витрат і речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за те, що він у період із 04 квітня по 04 липня 2015 року, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , яку винаймав на підставі письмового договору найму житла від 02 квітня 2015 року, повторно, таємно викрав побутові техніку та речі власниці квартири ОСОБА_6 на суму 7365 грн, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду у згаданому розмірі.
У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості і правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 , просить ухвалу апеляційного суду скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину й особі засудженого внаслідок м`якості, про що наводить відповідні доводи.

Розглянувши касаційну скаргу і дослідивши копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за скаргою прокурора слід відмовити з таких підстав.

Апеляційний суд переглянув вирок суду першої інстанції згідно з ч. 1 ст. 404 КПК у межах апеляційної скарги прокурора, належно перевірив кожен довід та обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги, навівши в ухвалі відповідно до ст. 419 КПК мотиви, якими керувався при постановленні рішення.
Так, при призначенні ОСОБА_5 покарання місцевим судом враховано характер (умисний) та ступінь тяжкості вчиненого злочину (є злочином середньої тяжкості), дані про особу засудженого (раніше судимий, негативно характеризується, вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі), пом`якшуючі обставини (часткове відшкодування завданої шкоди та перебування на утриманні малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 ), наявність обтяжуючої покарання обставини (злочин вчинено щодо особи похилого віку), а також думку потерпілої.

З огляду на викладене ОСОБА_5 обрано найсуворіший із передбачених ч. 2 ст. 185 КК вид покарання в наближених до мінімальних меж санкції цієї статті у виді позбавлення волі на строк 2 роки та на підставі ч. 1 ст. 71 КК визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, тобто вимог статей 50, 65 КК місцевим судом було дотримано.

Покарання, призначене ОСОБА_5 , відповідає вчиненому й особі засудженого, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Переконливих доводів для скасування ухвали апеляційного суду через невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості злочину й особі засудженого внаслідок м`якості з касаційної скарги прокурора не вбачається.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 21 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3