В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
Справа № 1-кп/489/237/16 р.

14.07.2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

сторони провадження:

прокурор ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Олександрівка, Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого:

-11.03.2011 року Очаківським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

-18.04.2011 року Очаківським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 25.06.2014 року на підставі ст. 4 п. б Закону України Про амністію у 2014 році,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В:
29.02.2016 року близько 05:45 годині, знаходячись біля третього під`їзду будинку № 136 по вул. Космонавтів в м. Миколаєві, діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом проникнення до зазначеного автомобілю, відкатив його на відстань близько 10 метрів і таким чином заволодів автомобілем ВАЗ 2170 з державним н/з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , після чого був затриманий останнім на місці події.

Так обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині не визнав та пояснив, що у лютому 2016 року він разом з матір`ю були у гостях у знайомої ОСОБА_8 . Він пішов від знайомої та направлявся на зупинку щоб сісти на маршрутку та поїхати додому. Він проходив біля одного з будинків та побачив автомобіль у якого булла відчинені дверцята і він підійшов до машини та заглянув до салону автомобіля але там нікого не було і він почав відходити від автомобіля, саме у той момент з дому вибіг чоловік та почав його бити, кричати, що це він відчинив його машину і силою за товкав його до салону автомобіля. Вибіг ще один чоловік та намагався його побити. Він тоді намагався пояснити їм, що проходив повз автомобіль та не чіпав там нічого, але вони не слухали його.

Потім вибіг ще один чоловік і через деякий час, приїхали працівники поліції і у той момент він був у автомобілі тому що чоловіки за товкали його туди насильно він поліцейським не повідомлю вав. Злочин він не вчиняв. Вину не визнає.

Він не заперечую, що сидів в машині по приїзді поліції, але заперечує, що проникав до машини потерпілого, він просто проходив вздовж транспортного засобу потерпілого в той час вибіг потерпілий і запхнув його в машину.
Потерпілий ОСОБА_5 показав, що взимку 2016 року він виглянув у вікно, приблизно о 05:30 годині, та побачив свій автомобіль на тому місці де припаркував його з вечора. Через хвилин 5-6 він знов виглянув у вікно та побачив, що його автомобіль відігнаний з того місця і у ньому хтось сидить. Він вибіг на вулицю та підбіг до автомобіля там сидів ОСОБА_9 . Обвинувачений( ОСОБА_9 ), намагався зєднати проводи під кермом але не встиг. Зламав кожух під кермом, замок запалу і відкрив капот машини, щоб її завести. Вареник користувався рукавичками. Він його затримав з своїм кумом ОСОБА_10 . Машина ввечері була ним закрита на всі замки. Ствердження обвинуваченного не відлповідають дійсності Потім написав заяву до поліції яка зразу і приїхала. Цивільний позов не заявляє.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що він збирався на роботу. Війшов до автомашини потерпілого, яка вже не була на її звичаному місті. В машині сидів ОСОБА_9 і намагався втекти. Вони його закрили в машині і він став їх просито щоб його відпустили. В салоні машини був відірваний підркермвий кожух, зломаний замок запалу, відкритий капот машини. Вареник намагався заволодіти машиною його кума, але його затроимали в машині. Також він коримстувався рукавичками. Вони викликали поліцію яка зразу і приїхала.

Свідок ОСОБА_12 інспектор УПП в Миколавєі показала, що 29.02.2016 р. Приблизно о 5-6 годині вони одержали виклик і підїхали до будинку по вул. Ксомонавтів номерн будинку врона не памьятає біля автомобіля темного коляру стояло длекілька чоловік і серед них потерпілий.

Обвинувачений сидів у машині на місті водія. Капот машини був піднятий. Під кермом кришка замка заводу двигуна була відірвана. Заявник, вказав на ОСОБА_6 , як на особу яка намагалась угнати його транспорт засіб. На задньому сидінні лежала кофта обвинуваченого, про це вони дізнались зі слів заявника. Потерпілий повідомив що обвинувачений це та особа яка намагалась угнати його автомобіль він це бачив з вікна квартири.
Також потерпілий їм повідомив, що він обшукав обвинуваченого та винайшов у нього магнітолу, паспорт та фотоапарат. Вони викликали оперативну групу та посадили ОСОБА_6 до свого службового автомобілю. На її запитання чому ОСОБА_6 це зробив, він їй заявив, що у ньго сім"я маленькі діти, а на роботу його не беруть тому він вчинив цей злочин.
Обвинувачений, був у стані алкогольного сп`яніння. На даху автомобіля з боку сидіння водія, лежали рукавички. У обвинуваченого в куртці було винайдено радіоприймач, який належав потерпілому.
Свідок ОСОБА_13 інспектор УПП у м. Миколаєві суду показав, що він з напарниками прибули на місце злочину. Біля відчинених ОСОБА_14 стояло 3 чоловіка і серед них був потерпілий, який повідомив, що викрадач закрився у автомобілі і просив його дістати з відти. Вареника вони пересадили до свого автомобіля. В автомобілі він сказав, що до цього його спонукали фінансові труднощі, треба кормити сімью.
Свідок ОСОБА_15 інспектор УПП у м. Миколаєві суду показав, що вони під час проходження служби, отримали виклик про крадіжку автомобіля. Зі слів заявник невідомий чоловік заліз до автомобіля та заявник його там утримує. Коли вони приїхали за місцем виклику то потерпілий повідомив, що ОСОБА_9 він затримав, коли той намагався заволодіти його автомобілем і сидів на передньому сидінні водія, де підкермовий кожух був вирваним. Магнітолу потерпілого, знайшли в куртці Вареника. По їх прибуттю на місце події, ОСОБА_9 знаходився на передньому сидінні водія автомобіля потерпілого.
В поліцейській машині він розповів, що судимий у нього є дружина та діти, яких необхідно годувати, а на роботу його не беруть, тому він намагався викрасти автомобіль.
Суд вважає, що покази потерпілого, свідків належні, допустимі та достовірні. Потерпілий, свідки попереджались про кримінальну відповідальність за неправдиві свідчення. Свої свідчення вони давали суду під присягою.

Крім показів, вина обвинуваченого доведена прокурором наступними доказами:

-заявою потерпілого ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення в якому він попереджений за неправдиве повідомлення.

-рапортом інспекторів патрульної поліції в м. Миколаєві, відповідно до якого ними було здійснено виїзд за викликом до будинку АДРЕСА_2 , де потерпілим ОСОБА_5 було затримано ОСОБА_6 який незаконно заволодів його транспортним засобом

Даними протоколу огляду місця події від 29.02.2016 року у ході якого оглянуто ділянку місцевості, що прилягає до третього під`їзду будинку за адресою: АДРЕСА_2 та відповідно до якого було вилучено тканеві рукавички чорного кольору, в яких із слів потерпілого знаходився обвинувачений ОСОБА_6 на час, коли його застали в автомобілі. В протоколі також відображено інше місце парковки автомобіля.

Даними протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_5 від 13.04.2016 року в ході якого він показав дійсне місце парковки автомобіля і на яку відстань автомобіль буле переміщено.

Автомобіль постановою слідчого від 01.03.2016 року визнано речовими доказами та передано на зберігання потерпілому.

Аналізуючи досліджені докази суд вважає, що вина обвинуваченого за вказаним обвинуваченням, доведена сукупністю досліджених судом доказів, а саме: показами свідків, потерпілого протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами огляду, слідчого експерименту.
Сукупність цих доказів, суд вважає такою, що поза розумним сумнівом доводить вину обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) в обсязі встановленому судом.
До показів обвинуваченого суд ставиться критично та розцінює їх, як намагання уникнути кримінальної відповідальності, оскільки його покази не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і спростовуються письмовими доказами.
Суд визнає винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисливі злочини, судимість не знята не погашена, не працює, характеризується як особа, що схильна до вчинення злочинів. Сусідами характеризується задовільнено. На обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин які пом`якшують та обтяжують покарання відсутні. З урахуванням викладеного та його особи, суд вважає за необхідне, призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Враховуючи, що автомобіль повернутий потерпілому, цивільний позов не заявлявся, додаткове покарання у вигляді конфіскації майна не застосовувати.

На думку суду саме така міра покарання буде достатня для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речовий доказ автомобіль вважати повернутим потерпілому.

Керуючись ст. ст.374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання рахувати з 29.02.2016 р.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.
Зарахувати ОСОБА_6 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі рахуючи з 29.02.2016 р. по 14.07.2016 р.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.
Згідно ст. 376 ч. 3 КПК України обвинувачений, захисник, його законний представник, потерпілий, його представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання, апеляційної інстанції.
Головуючий: