Справа № 357/7379/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1297/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 17.10.2016

УХВАЛА
Іменем України
17 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі, яке відбувається засудженим у Білоцерківській виправній колонії №35. Початок строку відбування покарання обчислюється з 15 вересня 2015 року, кінець строку відбування покарання 12 січня 2017 року.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про умовно - дострокове звільнення його від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, яке мотивує тим, що він з першого дня перебування у виправній установі працевлаштований на виробництві на посаді оператора та має одне заохочення.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-достроково звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі та в доповненнях до неї засуджений просить умовно-достроково звільнити його від відбування покарання на підставі ст.81 КК України. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду його клопотання були допущені істотні порушення кримінального процесуального закону та не враховано те, що в силу сезонного характеру роботи не мав можливості заробити більшу кількість заохочень, а також безпідставно взято до уваги наявність у нього низки попередніх судимостей.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін. Вважає, що суд першої інстанції в повній мірі врахував характеристику засудженого, його ставлення до праці та поведінку під час відбування всього строку покарання. Зокрема,суд вірно встановив, що засуджений не приймає участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених та у роботі самодіяльних організацій, що є однією з головних складових сумлінної поведінки, працював лише три місяці на момент розгляду клопотання, раніше більше шести місяців до праці не залучався. Вважає, що судом першої інстанції вірно враховано, що засуджений не довів своє виправлення, що робить неможливим застосування до нього ст.81 КК України. Зазначає, що засуджений неодноразово судимий, має 6 судимостей та щодо якого вже неодноразово застосовувалося умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, але останній знову вчиняв умисні злочини, що свідчить про злочинну спрямованість його поведінки та небажання кінцевого виправлення.

Заслухавши доповідь судді, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу,прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як вбачається з матеріалів клопотання, за час перебування в установі з 05 грудня 2015 року засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе посередньо, мав одне стягнення, одне заохочення.
Зазначеним обставинам суд надав вірну оцінку і прийшов правильного висновку про те, що його поведінка не є сумлінною, а тому засуджений не довів своє виправлення.
Доводи апеляційної скарги засудженого правильності висновків суду щодо відсутності підстав вважати його поведінку сумлінною не спростовують.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли слугувати причинами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без зміни.

Суддя: Суддя: Суддя: