Справа № 362/370/16-к
Провадження № 1-кп/362/79/16
ВИРОК
Іменем України

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Устимівка, Васильківського району, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:
21.10.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1, ч.2 ст.309, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки . Постановою Васильківського міськрайонного суду від 21.05.2012 року звільнення від відбування покарання скасовано. Звільнений з місць позбавлення волі 03.07.2015 року на підставі ухвали Піщанського районного суду Вінницької області умовно-достроково на 7 місяців 15 днів, -
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст..395 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
21.10.2010 року ОСОБА_5 було засуджено Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки.
30.06.2015 року згідно ухвали Піщанського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 звільнено з місць позбавлення волі умовно-достроково на 07 місяців 15 днів з застосуванням до останнього адміністративного нагляду терміном на один рік з обмеженням у вигляді заборони виходити з будинку по постійному місцю проживання з 21 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступного дня, щодобово; заборони знаходження в кафе, барах, ресторанах та інших об`єктах торгівлі, де спиртні напої продаються на розлив, з метою їх вживання; заборони виїзду в особистих справах за межі району (міста), обраного для постійного місця проживання в межах України без відповідного дозволу органу внутрішніх справ; з`являтися на реєстрацію до органу внутрішніх справ за місцем проживання один раз на місяць.
Після цього, ОСОБА_5 прибув за адресою свого постійного місця проживання та реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 (69). Проживаючи за даною адресою після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та маючи умисел на самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду без поважних причин і повідомлення працівників поліції, які здійснювали нагляд, самовільно змінив місце проживання.
Так, 01.09.2015 року ОСОБА_5 , маючи умисел на ухилення від адміністративного нагляду, 01.09.2015 року без поважних причин і повідомлення працівників поліції, які здійснювали нагляд, поїхав до м. Біла Церква Київської області. Приїхавши до зазначеного міста, ОСОБА_5 прийшов до свого знайомого ОСОБА_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 та домовився з останнім про його постійне проживання за вищевказаною адресою при цьому не повідомивши правоохоронні органи про зміну свого постійного місця проживання, таким чином самовільно залишивши місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
За адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_5 проживав в період часу з 01.09.2015 року по 15.12.2015 року, а потім був виявлений працівниками Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ст.395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду (порушення правил адміністративного нагляду).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним за пред`явленим обвинуваченням повністю, підтвердив викладені вище обставини, пояснивши, що дійсно звільнився з місць позбавлення волі в липні 2015 року умовно-достроково на 7 місяців, прибув за місцем проживання в с. Устимівка Васильківського району, де проживає з батьком та бабусею. В колонії при звільненні до нього був застосований адміністративний нагляд терміном на 1 рік, умови виконання якого йому були роз,яснені. Він своєчасно з,явився до ОСОБА_8 , де був поставлений на облік, і йому також були роз,яснені встановлені обмеження: не виїжджати за межі району без дозволу міліції, не виходити з дому у певний час. Але в селі він не міг знайти роботи, тому з батьком склались неприязненні стосунки, оскільки той докоряв йому, що він не працює, тому він спересердя на батька, покинув місце проживання і поїхав в м. Біла Церква до свого знайомого, у якого проживав майже 3 місяці, підробляючи вантажником на Білоцерківському базарі. Про зміну місця проживання дільничного інспектора ОСОБА_8 , у якого перебував на обліку, не повідомив, в м. Біла Церква до міліції не з,явився. Весь цей час з рідними не спілкувався. На даний час розуміє, що вчинив, жалкує і розкаюється, просить його суворо не карати.
Суд вважає можливим, відповідно до положень ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор і обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин , і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду (порушення правил адміністративного нагляду), оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, мало місце; що діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст..395 КК України і що у вчиненні цього кримінального правопорушення винен обвинувачений ОСОБА_5 .
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочину.
Крім того, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься, відповідно до ст.12 КК України до злочинів невеликої тяжкості, обставини його вчинення, мотив, характер діяння, форму і ступінь вини, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої обставин.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений втретє притягується до кримінальної відповідальності, відповідно до витягу з бази даних МВС України /а.с.32/, за місцем проживання характеризується як особа, що підтримує добрі стосунки з сусідами та мешканцями села, за місцем відбування покарання характеризувався позитивно /а.с.34, 33/, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває /а.с.35, 36/.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, який втретє притягується до кримінальної відповідальності, щирого каяття, загалом позитивних характеристик, наявності обтяжуючої обставини, приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням буде покарання у виді арешту в межах санкції, передбаченої ст..395 КК України, відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин, описаний в цьому вироку, до повного відбуття покарання, призначеного вироком Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1, ч.2 ст.309 КК України 21.10.2010 року, у відповідності із ст.71 КК України, на підставі положень ст.72 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком, слід приєднати частково невідбуте покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст..395 КК України.
Призначити ОСОБА_9 за ст..395 КК України покарання у виді 3 місяців арешту .
На підставі положень ст.ст.71, 72 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю вироків визначити у виді 9 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 обрати у виді тримання під вартою в Київському СІЗО УДПтС України в м. Києві та Київській області, взявши під варту в залі суду. Строк відбуття покарання обчислювати з 02 березня 2016 року.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_5 та прокурору.
Суддя ОСОБА_10