Справа № 138/179/16-к
Провадження №11-кп/772/344/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 4 лютого 2016 року, якою зараховано строк попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання засудженому ОСОБА_7 за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2013 року,
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VІІІ за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 4 лютого 2016 року клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволено та зараховано в строк відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Томашпільського райсуду Вінницької області від 25.09.2013 року, строк попереднього ув`язнення з дня затримання 29.12.2012 року по день набрання вироком законної сили, а саме: по 20.12.2013 року включно, а також з дня скасування ухвали 21.10.2014 року до дня набрання вироком законної сили, а саме: по 14.01.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Прокурор ОСОБА_8 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду, вказує на порушення судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при зарахуванні строку попереднього ув`язнення з 21.10.2014 року по 14.01.2015 року, оскільки в період з 20.10.2014 року по 22.12.2014 року засуджений не перебував в умовах СІЗО, а тому цей термін не підлягає зарахуванню.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, засудженого ОСОБА_7 , який не заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апелянт не оспорює зарахований ухвалою період попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_7 з 29.12.2012 року по 20.12.2013 року, однак заперечує правильність зарахування судом першої інстанції період попереднього ув`язнення з 21.10.2014 року по 14.01.2015 року, з наступних міркувань.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Томашпільського райсуду Вінницької області від 25.09.2013 року за ст. 115 ч. 1, 263 ч. 1 КК України до 15 років позбавлення волі.
Апеляційним судом Вінницької області від 20.12.2013 року вказаний вирок змінено та вирішено вважати ОСОБА_7 засудженим ст. 115 ч. 1, 263 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21.10.2014 року ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 20.12.2013 року скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.
На підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області суду від 20.11.2014 року переведений 23.12.2014 року до СІЗО Вінницької установи виконання покарань УДПтСУ у Вінницькій області.
За результатом нового апеляційного розгляду ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14.01.2015 року вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 25.09.2013 року в частині призначеного покарання змінено та вирішено вважати ОСОБА_7 засудженим за ст. 115 ч. 1, 263 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 13 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 14.01.2015 року.
Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора, що при зарахуванні строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_7 судом невірно визначено період, а саме з дня винесення ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 21.10.2014 року, якою скасовано ухвалу апеляційного суду та направлено справу на новий апеляційний розгляд, до дня набрання вироком законної сили, а саме по 14.01.2015 року включно.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.
Тобто, попереднім ув`язненням є перебування особи, відносно якої обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в спеціальних установах, вичерпний перелік яких вказано в ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення».
Перебування особи в установах виконання покарання навіть після скасування відносно неї відповідного судового рішення, але до переведення до відповідних установ попереднього ув`язнення, не є попереднім ув`язненням за своєю правовою природою, а тому зарахування такого проміжку часу з розрахунку один день до двох є незаконним.
Така особа перебуваючи в установі виконання покарань, хоча вже і не має статусу засудженого, проте на неї продовжують розповсюджуватися права та обов`язки, передбачені кримінальним-виконавчим законодавством України.
Зокрема, норма жилої площі для таких осіб залишається 4 квадратні метри, а не 2,5, на неї не поширюються обмеження щоденної одногодинної прогулянки (ст. 9 ЗУ «Про попереднє ув`язнення»). Побачення, листування, застосування заходів заохочення та стягнення, залучення до праці такої особи здійснюється, на підставі КВК України, а не Закону України «Про попереднє ув`язнення» та інше.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що судове рішення підлягає скасуванню з винесенням нової ухвали.
Засудженому ОСОБА_7 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з дня реального переведення до СІЗО Вінницької установи виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області 23.12.2014 року по 14.01.2015 року день винесення ухвали Апеляційного суду Вінницької області, якою вирок Томашпільського районного суду від 25.09.2013 року змінено.
Керуючись ст. 405, 407 КПК України,
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 4 лютого 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, засудженому ОСОБА_7 скасувати.
Зарахувати засудженому ОСОБА_7 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Томашпільського райсуду Вінницької області від 25.09.2013 року строк попереднього ув`язнення з дня затримання 29.12.2012 року по день набрання вироком законної сили, а саме по 20.12.2013 року включно, а також з дня прибуття до СІЗО Вінницької установи виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області з метою розгляду відносно нього кримінального провадження Апеляційним судом Вінницької області, а саме з 23.12.2014 року до дня набрання вироком законної сили, а саме по 14.01.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з дня проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення її копії.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Суддя: (підписи) ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно оригіналу.
Суддя: