01.03.2016 Справа № 756/980/16-к
Провадження № 1-кп/756/263/16
Унікальний № 756/980/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2016 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретар - ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , провівши в приміщенні суду судове засідання по розгляду кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такого, що народився у м. Барнаул Алтайського краю, громадянина України, росіянина, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, кожного.
Судовим слідством Оболонський районний суд міста Києва:
в с т а н о в и в:
21.11.2015 р., біля 02 години, ЛОБАНОВ та його знайомий ОСОБА_10 , перебували за адресою: м. Київ, пр-т Г.Сталінграду 9-А, де побачили автомобіль «Чері QQ», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить громадянці ОСОБА_11 . В цей час у ОСОБА_12 та ОСОБА_10 виник спільний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та вони домовились про спільні дії.
Реалізуючи свій, вказаний вище намір, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, впевнившись в тому, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, підійшли до вказаного автомобіля та ОСОБА_12 викруткою, що мав при собі, відчинив замок передніх лівих дверей, при цьому пошкодивши його та відчинивши двері, заліз в салон автомобілю та відчинив двері водія. Далі до салону заліз ОСОБА_10 та відчинив багажне відділення автомобіля.
Продовжуючи реалізувати свій, вказаний вище намір, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 з автомобіля викрали належне потерпілій ОСОБА_13 майно, а саме: ноутбук «Леново В590», вартістю 5 168 грн.; мишку «Логітех В100», вартістю 82 грн.; петлі ТРХ, вартістю 6 000 грн.; жорсткий диск «Трансценд», вартістю 730 грн.; крісло фірми «Чіко», вартістю 1 200 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_12 та ОСОБА_10 своїми спільними діями заподіяли потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду на суму 13 180 гривень.
Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , кожен окремо, свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнали повністю, щиро покаялися, підтвердили обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому показали:
ОСОБА_12 - що 21.11.2015 р., біля 02 години, він, ОСОБА_12 та його знайомий ОСОБА_10 , йшли до дому з кафе та перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т Г.Сталінграду 9-А, побачили автомобіль «Чері QQ», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та вирішили спільно викрасти майно, яке могло бути в автомобілі.
Для цього вони, вважаючи, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, підійшли до вказаного автомобіля та він, ОСОБА_12 , викруткою, що мав при собі, відчинив замок передніх правих дверей, зламавши його та відчинивши двері, заліз в салон автомобілю та відчинив двері водія. Далі до салону заліз ОСОБА_10 та відчинив багажне відділення автомобіля.
В автомобілі вони знайшли та взяли ноутбук «Леново», комп`ютерну миш «Логітех», петлі, жорсткий диск «Трансценд», дитяче автомобільне крісло «Чіко» та з цим майном з місця вчинення правопорушення зникли, а викраденим розпорядились в подальшому на власний розсуд.
ЧЕРЕДНІЧЕНКО - що 21.11.2015 р., біля 02 години, він та його знайомий ОСОБА_12 , перебували на пр-ті Г.Сталінграду в районі буд. 9-А в м. Києві, де побачили автомобіль «Чері QQ», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та вирішили спільно викрасти майно, яке могло бути в автомобілі.
Для цього вони, вважаючи, що за їх діями ніхто із не спостерігає, підійшли до вказаного автомобіля та ЛОБАНОВ, викруткою, що мав при собі, відчинив замок передніх правих дверей, зламавши його та відчинивши двері, заліз в салон автомобілю та відчинив двері водія. Далі до салону заліз він, ОСОБА_10 , та відчинив багажне відділення автомобіля.
В автомобілі вони знайшли ноутбук «Леново», комп`ютерну миш «Логітех», петлі, жорсткий диск «Трансценд», дитяче автомобільне крісло «Чіко» та після цього з цим майном з місця вчинення правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились в подальшому на власний розсуд.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , захисники, прокурор не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , кожен окремо, вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, а відповідно, такі дії кожного обвинуваченого окремо суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_16 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, проходив військову службу в зоні АТО, намагається встати на шлях виправлення.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_17 , суд, у відповідності до вимог ст.66 КК України визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне та добровільне відшкодування заподіяних збитків.
Обставин, що обтяжує покарання, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_18 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, намагається встати на шлях виправлення.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд, у відповідності до вимог ст.66 КК України визнає його щире каяття, повне відшкодування заподіяних збитків.
Обставин, що обтяжує покарання, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім того, щодо кожного з обвинувачених суд враховує особисте ставлення до вчиненого, негативну оцінку своїх дій на час розгляду справи, а також відсутність претензій потерпілої.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи спосіб життя кожного з обвинувачених, їх матеріальний стан, суд в даному конкретному випадку вважає необхідним призначити кожному з обвинувачених покарання за вчинений ними злочин в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для їх виправлення та запобігання вчинення ними нового злочину.
У той же час, підсумовуючи все вказане вище, суд приходить до висновку про можливе подальше виправлення ОСОБА_17 , ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 337, 349, 368, 369, 374, 376 КПК України, суд,
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази за даним провадженням: що знаходяться на відповідальному зберіганні потерпілої ОСОБА_19 , вказані на а/с 8-9 повернути останній для використання за належністю;
- компакт диск з відеозаписом зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1