Справа № 344/1881/15-к
Провадження № 11-кп/779/218/2016
Категорія ч.2 ст. 186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

номер кримінального провадження, внесеного 09.08.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань -120 140 900 100 023 28,

про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гостів Тлумацького району Івано-Франківської області, житель АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Івано-Франківського міського суду від 12 березня 2015 року ,-

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначено покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.12.2014 року за ч.2 ст.186 КК України 4 років позбавлення волі, більш суворим, остаточно визначено покарання обвинуваченому у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислюється з 25 серпня 2014 року, з моменту затримання, зарахувавши обвинуваченому в строк відбуття покарання, термін перебування останнього під вартою за попереднім вироком Івано- Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.12.2014року.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна, повторно.

Злочин скоєно за наступних обставин - 08 серпня 2014 року близько 07:30 год. ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, знаходячись в дворі житлового будинку АДРЕСА_2 , підійшов зі спини до ОСОБА_9 , схопив її правою рукою за ліве плече, зафіксував при цьому зап`ястям руки її підборіддя, а іншою рукою відкрито зірвав з її шиї золотий ланцюжок 585 проби вагою 1,7 грама та з місця події втік. В подальшому викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, а саме, заклав в ломбардне відділення ПТ «Ломбард-Скарбниця» по вул..В.Стуса,17А в м.Івано-Франківську. Згідно довідки НБУ №11-013/406 від 03.02.2015 року, станом на 08.08.2014 року ціна одного грама золота 585 проби становила 299 грн. 02 коп. Таким чином ОСОБА_6 спричинив потерплій ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 508 грн. 33 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що вирок необґрунтований, при його ухвалені суд першої інстанції не взяв до уваги всіх пом`якшуючих обставин, не застосував ч. 1 ст. 69 КК України. Зазначає про неправильне застосування кваліфікуючої ознаки повторність. Крім того, не було застосовано ст. 69-1 КК України, яка передбачає покарання не більше двох третин максимального строку покарання передбаченого санкцією ч. 2 ст. 186 КК України. Просить cкасувати вирок Івано-Франківського міського суду від 12.03.2015 та застосувати ч. 1 ст. 69 КК України, із обмеженням волі на 2 роки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу вражають вирок суду незаконним та несправедливим, думку прокурора, який висловився проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги з врахуванням правил ст. 349 КПК України, оскільки апелянт, дав згоду не досліджувати докази та підтвердив це під час апеляційного провадження, позбавлений права оскаржувати обставини події в апеляційному порядку. Таким чином, посилання в апеляційній скарзі на неправильну кваліфікацію протиправних діянь та відсутності ознак повторності не може бути перевірено під час апеляційного розгляду.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, відповідно до положень статей 66, 67 КК України, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Як вбачається з вироку суду, при призначенні покарання ОСОБА_6 вищевказані вимоги кримінального закону дотримано. Так, судом повністю враховано обставини, що пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину. Саме з цих підстав йому визначено майже мінімальне покарання за скоєний злочин.

Таким чином, покликання обвинуваченого на не врахування пом`якшуючих обставин при призначенні йому покарання є безпідставними.

Поряд з цим, суд врахував і дані про особу винного, а саме неодноразові попередні судимості за злочини проти власності, що вказує на небажання особи припинити протиправну діяльність, яка продовжує вчиняти злочини, в тому числі і тяжкі. При цьому, вчиненню нового злочину передували такі ж умисні злочини проти власності, передбачені ст.. 185,186 КК України, судимість за які не були зняті чи погашені.

За таких умов покликання апелянта на потребу та можливість застування ст.69, 69-1 КК України є необґрунтованим та таким, що суперечить правилам цих статей.

Відповідно до ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Отже, для застосування положень статті 69-1 КК України необхідно, щоб були відсутні обставини, що обтяжують покарання, а як вбачається із вироку суду обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 є загальний рецидив злочинів.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставини, яка пом`якшують та обтяжують покарання, відсутні підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України при призначенні обвинуваченому покарання.

Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. За таких обставин, вирок суду є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не встановлено.

Апеляційний суд також враховує правила ст.72 КК України та вважає за потрібне зарахувати в строк покарання періоди застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до постановлення вироків з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дня відбування покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Івано-Франківського міського суду від 12 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 без змін.

На підставі ст. 72 КК України в строк відбутого покарання зарахувати періоди перебування обвинуваченого під вартою з 25 серпня 2014 року по 03 червня 2015 року та з 23 березня по 30 травня 2016 року з розрахунку один день утримання під вартою за два дні покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками апеляційного розгляду протягом трьох місяців з дня її проголошення , а засудженим, який тримаються під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4