АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/1337/14-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/82/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 1 ст. 297 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря- ОСОБА_5 ; прокурора ОСОБА_6 ;
захисника-адвоката ОСОБА_7 ;
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , на вирок Козівського районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року,-
Цим вироком, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина
України з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше
судимого 25 березня 2014 року Козівським
районним судом за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185, ч.3 ст.
185, ч. 1 ст. 170, п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України до
позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі
ст. 75 КК України, звільнений від відбування
покарання з випробувальним терміном на строк
3 роки,-
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, постановлено частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2014 року і за сукупністю вироків постановлено призначити остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і два місяці.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 В дохід держави 184 (сто вісімдесят чотири) грн. 47 копійок.-за проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 08/72/14 від 10 вересня 2014 року.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обрано.
ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 , будучи 25 березня 2014 року засудженим Козівським районним судом за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 170, п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на строк 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вчинив новий умисний злочин за таких обставин.
Так, ОСОБА_8 25 серпня 2014 року у вечірню пору доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння зайшов на територію кладовища в с. Вівся Козівського району, де безпричинно, з мотивів явної неповаги до суспільства, почав наносити обрізком деревини удари по дерев`яних надгробних хрестах та закріплених на них табличках, на могилах померлих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , від чого хрести та таблички були пошкодження та впали на землю з місця кріплення.
Таким чином, ОСОБА_21 і. Вчинив наругу над могилами померлих, яка виразилася у пошкодженні надмогильних споруд-хрестів, чим вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 297 КК України.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 потерпілим було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі: ОСОБА_22 -129 грн.; ОСОБА_23 -129 грн.; ОСОБА_24 -129 грн.; ОСОБА_25 -129 грн.; Поповій Стефанії ДмитрівніЙ-129 грн.; Здеб Світлані Петрівній-129 грн.
Обвинувачений ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі вважає, що вирок Козівського районного суду відносно нього є таким, що не відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Зокрема, суд першої інстанції допустився неповноти судового розгляду, не задовольнив клопотанння сторони захисту щодо виклику та допиту свідка, ОСОБА_26 , показання якого мають істотне значення для даної справи, а тому просить колегію суддів дослідити його пояснення отримане стороною захисту, не зазначив у якій редакції застосовано закон про кримінальну відповідальність, в основу вироку поклав суперечливі докази, які слід було визнати неналежними та недопустимими , що є істотним порушенням кримінального процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону, які є підставою для скасування вироку і закриття кримінального провадження.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 -адвокат ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі вважає, що вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 є несправедливим, необгрунтованим, суперечливим за змістом через невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та таким, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 3, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України і підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, з таких підстав.
Органом досудового розслідування згідно обвинувального акта у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 26 серпня 2014 року за № 0000200 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.297 КК України пред`явлено ОСОБА_8 , а вирок ухвалено стосовно ОСОБА_8 , тобто стосовно іншої особи. Також даним вироком ОСОБА_8 частково приєднано невідбуту частину покарання за неіснуючим вироком Козівського районного суду від 25 березня 2014 року засудженого за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.1. 170 КК України, та інші істотні порушення КПК України, які перешкодили прийняти законне та обгрунтоване рішення судом першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги з підстав викладених у них та просять вирок суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, прокурора, який вважає вирок законним та обгрунтованним, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг колегія суддів вважає, що вони підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.
Як вбачається з апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника та матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт органом досудового розслідування від 31 жовтня 2014 року складено стосовно ОСОБА_8 , згідно з яким йому пред`явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 297 КК України. Разом з тим вирок від 14 грудня 2015 року винесено судом першої інстанції стосовно ОСОБА_8 за обвинувальним актом наведеним вище, за яким йому призначенно покарання у виді одного року позбавлення волі. Крім цього, за даним вироком ОСОБА_8 на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднанно невідбуту частину покарання за вироком Козівського районного суду від 25 березня 2014 року, за яким було засуджено ОСОБА_8 , і за сукупністю вироків визначенно остаточну міру покарання у виді чотирьох років і двох місяців позбавлення волі.
Враховуючи наведене, колегією суддів встановлено, що вирок суду першої інстанції підлягає до скасування і призначення нового розгляду у суді першої інстанції через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки залишилися не дослідженими обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обгрунтованного та справедливого рішення, яке має бути викладено чітко, зрозуміло, грамотно та повинно бути точним, а саме через не виконання вимог закону щодо виправлення описок, які мають істотний характер.
Однак, у разі виявлення помилки у вигляді описки або очевидної арифметичної помилки у тексті судового рішення суд з метою виправлення цих описки або помилки з власної ініціативи або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виносить відповідну ухвалу незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Під описками слід розуміти неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, зазначення дат та строків. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо фактичних обставин справи. Питання про внесення виправлень вирішуються у судовому засіданні. Особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час та місце засідання. Їх неявка не перешкоджає розглядові питання про внесення виправлення. КПК не встановлює будь-яких обмежень строків подання заяв про виправлення чи роз`яснення. Також законом не передбачено і строку розгляду питання про виправлення помилок. Цей строк повинен бути розумним.
З а результатами розгляду заяви про виправлення описок або очевидних арифметичних помилок суд виносить такі ухвали: про внесення виправлень у судове рішення або про відмову у внесенні виправлень. Ця ухвала повинна відповідати вимогам ст. 372 КПК України і може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст. 392 КПК України.
Даних вимог закону судом першої інстанції виконано не було, зокрема, призначаючи ОСОБА_8 покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, суд не звернув увагу на те, що за вироком від 25 березня 2014 року було засуджено особу з анкетними даними- ОСОБА_8 , що відповідно до закону є недопустимим, оскільки без виконання вимог ст. 379 КПК України може свідчити, що це є інша особа.
Таким чином, обов`язковою умовою прийняття законного, обгрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду. Порушення, які перешкоджають суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження та постановити судове рішення, яке відповідає вимогам, встановленим КПК, визнаються істотними і тягнуть за собою його скасування. Істотними порушеннями кримінального процесуального закону вважаються незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження, встановити істинну, забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.
Порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, тобто істотні порушення, є однією із підстав скасування судом апеляційної інстанції вироку чи ухвали суду з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що допущені порушення вимог кримінально-процесуально закону судом першої інстанції при винесенні даного вироку є істотними і не можуть бути усунені судом апеляційної інстанції, а тому вирок підлягає до скасування з призначенням кримінального провадження до нового розгляду в суді першої інстанції. При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції слід взяти до уваги вимоги викладені в ухвалі апеляційного суду, а також перевірити підстави викладені апелянтами у своїх апеляційних скаргах та прийняти законне, обгрунтоване і справедливе судове рішення.
На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 709, 412, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 на вирок Козівського районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року задовольнити частково.
Вирок Козівського районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.
Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2