Номер провадження: 11-сс/785/480/16
Номер справи місцевого суду: 522/1924/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисників-адвокатів - ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.04.2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мзіурі Гальського району Автономної республіки Абхазія, росіянина, громадянина Російської Федерації, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000078 від 03.02.2016 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 03.02.2016 року він за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_13 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи спільний злочинний намір, направлений на заволодіння майном ОСОБА_14 в особливо великих розмірах, діючи згідно завчасно розробленого плану, спільно викрали з автомобіля ОСОБА_14 "Toyota Camry", д/н НОМЕР_1 , належні останньому грошові кошти в сумі 20 000 доларів США і 283 000 гривень.

08.03.2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.03.2016 року було задоволене клопотання слідчого та до підозрюваного ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

05.04.2016 року слідчий звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим з прокурором, про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, мотивуючи його тим, що до закінчення даного строку необхідно витребувати висновок призначеної експертизи, повідомити ОСОБА_7 про підозру в остаточній редакції, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів кримінального провадження, ознайомити з ними підозрюваних і їх захисників та направити до суду. Також слідчий в клопотанні зазначив, що ОСОБА_7 є громадянином іншої держави, не має офіційного місця роботи, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у м. Одесі та наявність ризиків того, що він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду або вчинити інший злочин, які на момент звернення слідчого до суду з клопотанням не зменшились.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.04.2016 року в задоволенні даного клопотання відмовлено та до підозрюваного ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що слідчий у клопотанні не вказав, а прокурор під час розгляду клопотання не довів наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання заявленим у кримінальному провадженні ризикам.

На дану ухвалу прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 була подана апеляційна скарга, в якій він вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого і продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою до 08.06.2016 року.

Прокурор мотивує вимоги своєї апеляційної скарги тим, що, на його думку, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є достатнім для запобігання заявленим у кримінальному провадженні ризикам.

Прокурор вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 , покарання, яке загрожує останньому у випадку визнання його винним, наявність у кримінальному провадженні ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор вважає, що відмовляючи в продовженні строку тримання ОСОБА_7 під вартою та застосовуючи до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя не врахував, що підозрюваний є громадянином іншої держави, не має міцних соціальних зв`язків.

Окрім того, прокурор вказує, що слідчий суддя не з`ясував фактичну можливість виконання підозрюваним запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за вказаною в ухвалі адресою, оскільки не був встановлений власник цього житла та не було з`ясовано, чи не заперечує власник проти виконання даного запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, яке є особливо тяжким злочином та за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

У клопотанні про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою вказано, що необхідність продовження даного строку зумовлена потребою витребувати висновок призначеної експертизи, повідомити ОСОБА_7 про підозру в остаточній редакції, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів кримінального провадження, ознайомити з ними підозрюваних і їх захисників та направити до суду, а також наявністю у кримінальному провадженні ризиків, які на момент звернення слідчого до суду з клопотанням не зменшились.

При цьому слідчий у клопотанні не обґрунтував, в чому саме полягають заявлені у кримінальному провадженні ризики, а також на підставі чого він дійшов висновку про те, що дані ризики не зменшились, а лише формально послався на ризики, вказані у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 постійно проживає на території України на законних підставах з 2003 року, має посвідку на постійне проживання в Україні, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , і проживає за цією адресою разом з дружиною - ОСОБА_15 , трьома неповнолітніми дітьми - ОСОБА_16 , 2001 року народження, ОСОБА_17 , 2006 року народження, ОСОБА_18 , 2009 року народження, а також матір`ю дружини - ОСОБА_19 . Крім того, ОСОБА_7 має на утриманні хвору бабусю - ОСОБА_20 1938 року народження.

За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується позитивно і на даний час працює на дому.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_7 добровільно з`явився в судове засідання апеляційного суду та пояснив, що під час досудового розслідування дав зізнавальні показання стосовно себе та інших співучасників вчиненого ним злочину, добровільно повернув потерпілому ОСОБА_14 викрадені у нього грошові кошти, не ухилявся від проведення слідчих дій та активно сприяв розкриттю злочину.

На думку колегії суддів, вищевказані обставини свідчать про те, що заявлені у кримінальному провадженні ризики є незначними, а слідчий суддя вірно врахував вищевказані обставини і дійшов обґрунтованого висновку про те, що подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою є недоцільним, а заявленим у кримінальному провадженні ризикам можна запобігти шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , і той факт, що останній не є громадянином України, не можуть бути безумовною підставою для продовження строку тримання його під вартою.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду не навів вагомих доказів того, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.04.2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4