Справа № 559/1252/16-к
Номер провадження 1-кс/559/286/2016
УХВАЛА
"10" червня 2016 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

У складі:

слідчий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , погоджене з виконуючим обов`язків керівника Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000412 від «15» квітня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КК України, - про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Клопотання обгрунтовується наступними доводами. Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 квітня 2015 року, близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння прийшов в будинок по місцю проживання його співмешканки ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_1 , де на той час знаходилася малолітня дочка його співмешканки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вирішив вчинити розпусні дії щодо останньої, з метою задоволення своєї статевої пристрасті.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення розпусних дій, близько 18 години, 30 хвилин, 14 квітня 2016 року, ОСОБА_7 знаючи про малолітній вік ОСОБА_9 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, покликавши останю в приміщення кухні будинку, де скориставшись безпорадним станом ОСОБА_9 , оскільки вона через свій малолітній вік не могла чинити опір, погрожуючи застосувати насильства а саме нанесення ударів кочергою, яку тримав у руках, змусив роздягтися малолітню ОСОБА_9 , після чого зняв із себе одяг в наслідок чого оголов статевий орган та змусив лягти останю на диван і ліг зверху неї, чим розпочав здійснювати непристойні доторкання своїм статевим органом до ніг ОСОБА_9 , тим самим ОСОБА_7 вчинив розпусні дії по відношенню до малолітньої.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_7 , малолітній ОСОБА_9 , було спричинено моральну шкоду.
Таким чином, внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_7 . підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КК України. Дії кваліфікуються як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованому йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілої - малолітньої ОСОБА_9 , показами її матері ОСОБА_8 , показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 малолітнього свідка ОСОБА_12 , результатами проведеного огляду місця події під час якого виявлено та вилучено металеву кочергу, якою ОСОБА_7 погрожував малолітній, що збігається із показами потерпілої.

15 квітня 2016 року прокурором, слідчим СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Бірки, Дубенського району, Рівненської області, із середньою освітою, працюючому, судимому вироком Дубенського міськрайонного суду від 22.02.2016 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, не одруженому, перебуваючому в громадському шлюбі із ОСОБА_8 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 зареєстованому за адресою АДРЕСА_2 , громадянину України, було оголошено про підозру у вчинені даного злочину.

Підозрюваний ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий злочин, який відповідно до ч.2 ст.156 КК України карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років, а це свідчить, про те, що перебуваючи на волі унього є підстави переховуватися від органів досудового слідства.

ОСОБА_7 вироком Дубенського міськрайонного суду від 22.02.2016 року засуджено до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт, однак не зважаючи на це ОСОБА_7 під час відбування покарання вчинив новий злочин, що свідчить про те, що останній може продовжити злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення, з метою припинення якої слідчий вважає за необхідне продовжити йому запобіжний захід взяття під варту.

Крім того, відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно останнього може бути застосований.

Перебування на волі надасть ОСОБА_7 можливість незаконно вплинути на потерпілу ОСОБА_9 чи її законного представника ОСОБА_8 шляхом вмовлянь чи примушуючи їх до дачі неправдивих показів, оскільки підозрюваний протягом останніх двох років проживав із матір`ю потерпілої ОСОБА_8 та остання із потерпілою вже зверталася до органу досудового із письмовими заявами про відмову від обвинувачення, хоча дане кримінальне провадження не відноситься до категорії приватного обвинувачення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити ряд інших кримінальних правопорушень чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

16 квітня 2016 року слідчим суддею Дубенського міськрайонного суду Рівненської області щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком 2 місяці, до 07 години 14 червня 2016 року.

08 червня 2016 року строк досудового слідства по кримінальному провадженні, виконувачем обов`язків керівника Дубенської місцевої прокуратури продовжено до трьох місяців.

На даний час у даному кримінальному провадженні призначено комплексну судову психолого психіатричну експертизу підозрюваного ОСОБА_7 та комплексну судову психолого психіатричну експертизу потерпілої ОСОБА_9 , які на даний час не виконані а проведення таких експертиз займає досить тривалий час. Крім цього планується проведення ще ряду необхідних слідчих дій, направлених на встановлення об`єктивної істини у справі, а також, проведення слідчих дій передбачених ст. 290 КПК України, зокрема відкрити сторонам матеріали кримінального провадження та надати доступ до матеріалів досудового розслідування потерпілій: ОСОБА_9 та її законному представнику, підозрюваному ОСОБА_7 , захиснику підозрюваного, скласти обвинувальний акт, який в подальшому з реєстром матеріалів досудового розслідування вручити підозрюваному ОСОБА_7 , що займає також досить тривалий час.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що досудовим слідством було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які в ході проведення досудового розслідування не зменшилися та не змінилися, що дає підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, а тому слідчий вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід - тримання під вартою.

Вищеописане свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`якого із передбачених запобіжних заходів, тому слідчий просить продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід - тримання під вартою до трьох місяців, а саме до 15.07.2016 року. В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав. Доповнив, що хоча комплексні експертизи призначені слідчим ще 15 квітня 2016 року, але їх проведення не завершено, і прокурор не може встановлювати комісії експертів конкретну дату проведення експертизи, а експертизу проводать в залежності від загруженості експерної установи. Основний ризик на думку прокурора існує у тому, що підозрюваний перебуваючи вдома зможе мати вплив на малолітню потерпілу, та її представника - матір, щоб змінити їх покази та уникнути відповідальності. Підозрюваний ОСОБА_7 пояснив, що він просить змінити йому запобіжний захід на менш суворий - цілодобовий домашній арешт. Він буде весь час перебувати вдома і ніякого впливу на потерпілу на її матір не буде вчиняти. Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні теж просив змінити підозрюваному запобіжний захід на менш суворий. На думку захисника прокурором не підтверджено наявність ризиків того, що підозрюваний може уникати відповідальності, та чинити вплив на потерпілу та її представника з метою уникненя відповідальності. Ніякими доказами це не підтверджено, а заявлено лише в якості допусків прокурора. Так само прокурором не наведено обгрунтованих доказів того, чому з 15 квітня 2016 року, дати призначення експертиз вони до цього не проведені і через це немає можливості завершити досудове слідство. Не надано доказів і того, що підозрюваний ухилявся від проведеня таких експертиз. За інформацією захисника після 15 квітня 2016 року слідством не проводилось ніяких слідчих дій. Тож на думку захиниска ніякої потреби і далі утримувати підозрюваного під вартою немає. Вислухавши доводи прокурора, обвинуваченого та захисника суд приходить до наступного висновку. Строк триманння під вартою підозрюваного ОСОБА_7 за попередньою ухвалою про застосуванння запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується о 07 годині 00 хвилин 14 червня 2016 року. Строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженнні продовжено до трьох місяців, тобто до 15 липня 2016 року. Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів. Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

І відповідно до ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правлопорушення оцінювалась вже при обрані йому запобіжного заходу. Так само зараз вона підтверджується як першими показами самого ОСОБА_7 , так протоколом огляду місця події.

На думку суду заявлений прокурором ризик того, що підозрюваний може вплинути на свідків та потерпілу, які є його знайомими є досить ймовірним та обґрунтованим. Злочин, в якому підозрюється ОСОБА_7 відноситься до категорії тяжких, що передбачає покарання до вісьми років позбавлення волі. Потерпіла є малолітньою особою, яка довгий час перебувала під впливом підозрюваного, як і її мати, що є її представником і має з підозрюваним спільну дитину. Суд також бере до уваги, що вони вже стали міняти свою позицію відносно підозрюваного. Тож зважаючи, що потерпілою стороною є малолітня дитина, з метою захисту в першу чергу її прав та інтересів, і уникнення на неї будь-якого впливу в цей період психологічної травми, суд вважає, що є необхідність у продовженні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді триманння під вартою.

Так само суд виходить з того, що у цьому випадку прокурором наведено, що саме перешкоджає завершенню досудового розслідування. Тобто для завершення досудового слідства необхідно завершити призначені експертизи, ознайомити учасників провадженння з матеріалами справи. В цьому випадку не все залежить від прокурора і тривалий строк проведення експертиз може залежати як від їх складності, загруженості експерної установи, так і комплексного характеру експертиз.

З огляду на викладене суд рахує клопотання прокурора обгрутованим.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178 ,183, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , погоджене з виконуючим обов`язків керівника Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000412 від «15» квітня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КК України, - про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 - задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Бірки, Дубенського району, Рівненської області із середньою освітою, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 зареєстованого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України - до трьох місяців.

Строк закінчення дії ухвали - 07 година 00 хвилин 14 липня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня проголошення.

Суддя: