Справа № 345/1531/16-к
Провадження № 11-кп/779/351/2016
Категорія ч.2 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на вирок Калуського міськрайонного суду від 02 червня 2016 року щодо нього за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, освіта середня, не одружений, не працюючий, громадянина України, неодноразово судимий, востаннє 19.10.2015 року Калуський міськрайонним судом за ч.2 ст.185 ККУкраїни до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням терміном на 1 рік,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання один рік позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_9 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Калуського міськрайонного суду від 19.10.2015 року та остаточно призначено покарання три роки шість місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 домашній арешт змінено на тримання під вартою в залі суду, до вступу вироку в законну силу. Строк відбуття покарання рахувати з 2 червня 2016 року з 15 години.

Вирішено питання речових доказів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_9 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Установлено, що ОСОБА_9 19.10.2015 року засуджений Калуським міськрайонним за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік.

В подальшому, ОСОБА_9 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за ст.185 КК України, 29.02.2016 року близько 18.00 год., перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 помітив, що його сусід ОСОБА_10 заснув на лавці. В цей час у ОСОБА_9 виник умисел незаконно заволодіти особистими речами, які знаходились у ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно, таємно викрав у ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Нокіа 1200» вартістю 300 грн. з сім-картою мобільного оператора «МТС» вартістю 30 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 542,97 грн., грошові кошти в сумі 200 грн. та зв`язку ключів від помешкання потерпілого ОСОБА_10 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1072,97 грн.

Не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації своїх дій, ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, у якій вважає вирок суду незаконним з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі, а призначене йому покарання несправедливим через свою суворість.

Зокрема, суд першої інстанції не врахував, що він повністю визнав свою вину, розкаявся, сприяв розкриттю злочину та розумів, що повинен понести покарання за вчинений злочин. Крім того, суд не взяв до уваги, що він у повному обсязі відшкодував збитки потерпілому та його стан здоров`я. А саме, він є інфікований невиліковно-смертельними хворобами: ВІЛ, СНІД, туберкульоз відкритої форми та фіксований гепатит В+С. У зв`язку із цим, просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та призначити йому менш суворе покарання.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечив, оскільки вважає вирок законним та обґрунтованим, а тому, просить вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши обставини справи, пояснення обвинуваченого та захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , які просили вирок суду змінити та пом`якшити покарання, думку прокурора, який висловився проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а також правильність кваліфікації дій, в силу положень ч.3 ст.404 КПК України, перегляду в апеляційному порядку не підлягають.

Що стосується покликання обвинуваченого на суворість призначеного йому покарання, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався засад. встановлених статтею 65 КК України.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, відповідно до положень статей 66, 67 КК України, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції належним чином врахував, що обвинувачений протягом нетривалого проміжку часу вчинив аналогічні з об`єктивної сторони злочини, які спрямовані проти власності громадян. При цьому, обвинувачений вчинив злочин будучи судимим в період іспитового строку, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд врахував всі обставини, на які посилається обвинувачений, і за новий злочин визначив мінімальне покарання.

Врахувавши те, що злочин було вчинено в період іспитового строку за попереднім засудженням суд правильно застосував ст.71 КК України і визначив остаточне покарання, яке не можна вважати надто суворим, оскільке воно є мінімальним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин, вирок суду є законним та обґрунтованим і апеляційних підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Калуського міськрайонного суду від 02 червня 2016 року щодо ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 02 червня 2016 року по 04 серпня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_3