В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
-головуючого судді ОСОБА_1 ,
-при секретарі ОСОБА_2 ,
-за участю прокурора ОСОБА_3 ,
-захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
-обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000651 від 24.04.2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 , обвинувачується у вчинені злочину при наступних обставинах.

Так, в березні 2013 року, ОСОБА_7 знаходячись неподалік складських приміщень, розташованих біля ринку по вулиці Краснодонців в місті Ужгороді, умисно, незаконно з метою збуту, придбав у громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 5,6590 грам особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено - канабісу, що в перерахунку на суху речовину становить 5,3760 грам, який умисно, незаконно з метою збуту зберігав тримаючи при собі в господарському полімерному пакеті.

У подальшому ОСОБА_6 , перейшовши через проїжджу частину до повороту вулиці Краснодонців місті Ужгород, неподалік центрального входу на ринок, умисно, незаконно збув за 360 (триста шістдесят) гривень громадянину ОСОБА_9 , який там чекав на нього згідно з попередньої домовленістю, придбаний у ОСОБА_8 паперовий згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено канабісом, що в перерахунку на суху речовину становить 5,3760 грам.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.
Підтвердженням винуватості ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного злочину орган досудового слідства вважає наступні докази:

-витяг з кримінального провадження № 0000651 від 24.04.2013 року;

-рапорт про проведення оперативно-розшукових заходів;

-розписку обвинуваченого про відсутність претензій до працівників міліції;

-доручення про проведення досудового розслідування;

-повідомлення про початок досудового розслідування;

-постанову про визначення місця проведення досудового розслідування;

-протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 ;

-протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 ;

-копією протоколу огляду місця події від 13.04.2013 року;

-копією висновку експерта №18/201 від 17.04.2013 року, проведеної на підставі постанови від 15.04.2013 року про призначення судово-хімічної експертизи, винесеною слідчим Свалявського РВ (з обслуговування Свалявського та Воловецького районів) УМВС України в Закарпатській області у матеріалах кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000614.

-показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. 1 ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що наркотичні засоби не придбавав та не збував.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що в березні 2013 року придбав в м. Ужгород у ОСОБА_6 наркотичний засіб за 360 грн., який потім у нього було виявлено та вилучено працівниками міліції в квітні 2013 року. За зазначені події був засуджений вироком Свалявського районного суду Закарпатської області за ч.2 ст. 307 КК України.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що був присутнім в якості понятого при вилучені в м. Свалява, згортка з якоюсь рослинною речовиною зеленого кольору.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні надалі покази, що характеризують ОСОБА_6 позитивно, він добре навчався, займався спортом, брав участь у спортивних змаганнях, вів здоровий спосіб життя, своєю поведінкою ніколи не викликав підозри щодо вжиття наркотичних речовин.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Відповідно до ст. 327КПК України, прибуття в суд перекладача (за винятком залучення його судом), свідка, спеціаліста або експерта забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.

Щодо свідка ОСОБА_8 , який був заявлений стороною обвинувачення, судом констатується, що стороною обвинувачення не було забезпечення явку цього свідка протягом п`яти місяців, суд сприяв забезпеченню явки свідка ОСОБА_8 через застосування до нього приводу, але останній до суду доставлений не був.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, свідків, суд константує, що органом досудового слідства не доведено незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу ОСОБА_6 виходячи з наступного.
Об`єктом злочину, передбаченого ст. 307 КК України є встановлений з метою захисту здоров`я населення порядок обігу наркотичних засобів або психотропних речовин. Предметом вказаного злочину є наркотичні засоби, психотропні речовини та їх аналоги.
Постановою Пленуму Верховного суду України від 26 квітня 2002 року N 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», зазначено, що оскільки для встановлення виду, назви і властивостей наркотичного засобу, психотропної речовини, аналога такого засобу, речовини або прекурсора, їх походження, способу виготовлення чи переробки, а також належності наркотиковмісних рослин необхідні спеціальні знання, у справах даної категорії обов`язково має бути висновок експерта з цих питань.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 307 КК України полягає в таких альтернативних формах злочинної поведінки, а саме незаконні: виробництво; виготовлення; придбання; зберігання; перевезення; пересилання; незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і метою збуту при виробництві, виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні чи пересиланні особою наркотичних засобів або психотропних речовин. Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів може свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.
Кваліфікованими видами злочину є вчинення його: повторно; за попередньою змовою групою осіб; особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308 - 310, 312, 314, 315, 317; із залученням неповнолітнього, а також, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах; особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини; збут наркотичних засобів чи психотропних речовин у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян; збут чи передача цих засобів або речовин у місця позбавлення волі (ч. 2 ст. 307), а особливо кваліфікованими - вчинення його: організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах; із залученням малолітнього або щодо малолітнього (ч. 3 ст. 307).
Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження вини, у вчинені інкримінованого ОСОБА_6 злочину, слід зробити висновок, що обвинувачення фактично ґрунтується на наступних доказах: на протоколі огляду місця події, відповідно до якого у свідка ОСОБА_13 було вилучено наркотичну речовину, показах свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , слідчого експерименту та експертизи від 17.04.2013 року.
Покази свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні та слідчого експеременту за його участю під час досудового розслідування, згідно яких нібито ОСОБА_9 придбав у обвинуваченого ОСОБА_6 наркотичний засіб, ОСОБА_6 категорично заперечувалися, а будь-яких об`єктивних доказів (допустимих та належних), які б підтвердили дану подію органом досудового розслідування не здобуто та стороною обвинувачення не надано. А вказані докази базуються лише на суб`єктивній позиції свідка ОСОБА_9 , який, з його слів, був засуджений за даними подіями.
Також ОСОБА_6 категорично заперечуються факти встановлені при досудовому слідстві слідчим експериментом за участю свідка ОСОБА_8 , а вказаний доказ базуються лише на суб`єктивній позиції свідка ОСОБА_8 .
Також слід зазначити, що наданий висновок експертизи не може визначатися судом належним і допустимим доказом в розумінні ст.ст. 84-85 КПК України, оскільки вказаний висновок був здійснений в ході проведення досудового розслідування по іншому кримінальному провадженні, навіть до внесення відомостей до ЄРДР за даним кримінальним провадженням. При проведенні вказаної експертизи ОСОБА_6 не був процесуальною стороною цього провадження, а тому був позбавлений визначених КПК прав при призначені та проведені такої експертизи. Крім того, відповідно до реєстру матеріалів кримінального провадження речові докази взагалі відсутні у даному кримінальному провадженні. А тому зазначена експертиза не може бути належним доказом вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину.
Щодо показів свідка ОСОБА_10 , то вони не містять даних щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , а містять лише відомості щодо вилучення у свідка ОСОБА_9 якоїсь речовини.
З показань свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_14 , батьків обвинуваченого, вбачається, що ОСОБА_6 характеризується позитивно, добре навчався, займався спортом, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, з батьками відвертий, своєю поведінкою не викликав будь-якої підозри щодо вживання наркотичних речовин.
Крім того суд звертає увагу, на те що, зазначені в постанові про визначення місця проведення досудового розслідування від 24.04.2013 року, мета та підстави такої зміни не були дотримані. В даній постанові зазначається про взаємопов`язаність між собою кримінальних правопорушень вчинених ОСОБА_9 та ОСОБА_6 і що їх виділення та направлення в іншій територіальний орган може призвести до неповного та не всебічного розслідування. Разом з тим, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, дані кримінальні правопорушення розслідувалися окремо, матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 не були виділені з іншого кримінального правопорушення. Із зазначеної постанови випливає, що ОСОБА_9 та ОСОБА_6 вчинили один злочин, який розпочався в м. Ужгород та закінчився в м. Свалява вилученням у ОСОБА_9 наркотичної речовини, разом з тим розслідування проводилося окремо відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , а ОСОБА_9 за одними і тими же подіями одночасно набув статус свідка і обвинуваченого.
В судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено факту придбання наркотичної речовини ОСОБА_6 , а відтак мети такого придбання, зберігання та збуту.
Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, п. 18 Пленуму Верховного суду України від 1 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», всі сумніви відносно доведеності вини повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, є не доведеною, а тому він підлягає виправдуванню за вказаною статтею.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 307 Кримінального кодексу України та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1