Провадження № 11/780/24/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 19.07.2016

УХВАЛА
Іменем України
19 липня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

перекладача ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінальної справи за апеляціями прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_15 , адвоката ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2016 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина України, одруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 25.06.1987 року Ленінським районним судом м. Севастополя за ст.ст. 120, ч.З ст.117, ч.2 ст.118, 208 КК України (в редакції 1960 року) до 8 років позбавлення волі;

- 17.07.1996 року Ленінським районним судом м. Севастополя за ст.ст. 17 ч.2, 140 ч.2, 145 ч.1, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 28.05.1997 року Севастопольським міським судом за ст.ст. 93 п."ж", 142 ч.2, 222 ч. 1, 42,43 КК України (в редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі, звільнився 28.02.2011 року,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.187 ,п.п.1,6,12,13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, проживає АДРЕСА_2 раніше судимого: 12.02.2001 року Васильківським міським судом за ст.140 ч.З КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі; 20.05.2003 року Васильківським районним судом за ст. 185 ч.З, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 14.06.2006 року,

в скоєнні злочинів, передбачених ст.187 ч.4, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ст.289 ч.2, 185 ч.З КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Одеса, українки, громадянки України, освіта вища, неодруженої, непрацюючої, проживає АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

в скоєнні злочинів,передбачених ч.4 ст. 187, п.п. 1, 6,12 ч.2 ст. 115 , ч.2 ст. 289, ч.З ст. 185 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеса, українця , громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, проживає АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

повернуто прокурору прокуратури Київської області на додаткове розслідування, у задоволенні клопотань захисників підсудних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про зміну запобіжних заходів із тримання під вартою на підписку про невиїзд підсудним ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 відмовлено; запобіжний захід підсудним ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 залишено без змін тримання під вартою, -.
В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового слідствапідсудні ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , і ОСОБА_12 обвинувачуються в тому, що 14.04.2011 року близько 6 годин 40 хв.,за попередньою змовою, маючи умисел на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_16 , з корисливих мотивів, знаходились в приміщенні , розташованому в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_16 . В цей час до вказаного приміщення підійшов ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, вийшовши з приміщення, завдав ОСОБА_17 чисельні удари заздалегідь приготовленим ножем в область задньої поверхні грудної клітини, потім затягнув останнього до вказаного приміщення, де інші особи, підтримуючи злочинні дії ОСОБА_10 , діючи умисно, спільно допомагали своїми активними діями останньому вчинити умисне вбивство, насильно утримуючи ОСОБА_16 та поваливши його на ліжко, де ОСОБА_10 завдав йому чисельні потужні поранення ножем в шию, від яких потерпілий помер на місці.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на вбивство 2-х осіб, зайшов до приміщення будинку потерпілого ОСОБА_16 , розташованому в АДРЕСА_4 , де в цей час в одній із кімнат будинку перебувала ОСОБА_18 , напав на останню та реалізуючи спільний злочинний умисел на позбавлення життя ОСОБА_18 з метою подолання її опору, зв`язав її ноги мотузкою, заклеїв скетчем та завдав їй чисельні ножові поранення в область грудей з пошкодженням аорти, правої легені, від яких потерпіла померла на місці. Після цього ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 заволоділи грошовими коштами на суму 3510 грн.

Після вчинення вбивства ОСОБА_16 та ОСОБА_18 підсудні незаконно заволоділи автомобілем ОСОБА_16 - «Шевролет Лачетті`р.н. НОМЕР_1 , використавши його для власних потреб і залишивши його біля залізничного переїзду у смт. Глеваха, чим заподіяли потерпілим матеріальну шкоду на суму 104 875,63 грн.

Крім того, заволодівши ключами від гаража, розташованого в АДРЕСА_5 , вони проникли в гараж і скоїли крадіжку грошових коштів в сумі 1500 євро, блоків цигарок,завдавши матеріальної шкоди на суму 22 494,85 грн.

Після чого вчинили крадіжку майна з будинку ОСОБА_16 : електроциркулярки, електролобзика, шліфувальної машини, шуруповерта, телевізора, тюнера , на загальну суму 5 940 грн.

ПостановоюКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2016 року кримінальну справу щодо ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених п.п. 1, 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185, ч.4, ст..187, ч.2 ст.289 КК України та ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 кожен з яких обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185, ч.4, ст..187, ч.2 ст.289 КК України направлено прокурору Київської області для організації проведення додаткового розслідування.

Обгрутовуючи постанову, суд зазначив, що підсудний ОСОБА_10 не володіє достатнім рівнем української мови, якою проводилось досудове розслідування, але в порушення вимог діючого законодавства при проведенні досудового розслідування підсудному ОСОБА_10 не було надано перекладача з української мови на російську мову, процесуальні дії та рішення, а також процесуальні документи та обвинувальний висновок по вказаній кримінальній справі на російську мову не перекладались та підсудному ОСОБА_10 не надавались зазначені документи на російській мові.
З урахуванням наведеного суд прийшов до висновку, що при проведенні досудового розслідування були допущенні істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону та права підсудного ОСОБА_10 користуватися рідною мовою чи мовою, якою він володіє, користуватися послугами перекладача, отримувати процесуальні документи в перекладі на його рідну мову або іншу мову, якою він володіє, без усунення яких справа не може бути розглянута по суті..
В апеляціях:
- прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить постанову суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд.
Свої вимоги він обґрунтовує тим, що зазначені в ухвалі суду порушення вимог кримінально-процесуального законодавства безпосередньо судом усунуті, оскільки за клопотанням ОСОБА_10 заявленому під час судового розгляду, у відповідності до вимог ст..270 КПК України (в редакції 1960р) судом було залучено перекладача, який володіє російською мовою, що свідчить про усунення встановлених порушень.
Крім того, прокурор вказує, що при ухваленні рішення про направлення на досудове розслідування суд повинен керуватись ст..281 КПК України (в редакції 1960р), а не ст..246 КПК України (в редакції 1960р) та мають бути досліджені докази, які судом не досліджувались.
- Захисник ОСОБА_8 в інтересах підсудної ОСОБА_11 просить ухвалу змінити в частині відмови у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу підсудній ОСОБА_11 , застосувавши до неї запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. У разі відмови у зміні запобіжного заходу, винести ухвалу, якою зобов`язати адміністрацію Київського СІЗО вжити термінових заходів для невідкладного переведення підсудної до лікарні або іншої лікарської установи МОЗ України в межах Києва чи Київської області, де є можливість забезпечити підсудній специфічне довготривале лікування від вірусних гепатитів «С» та «В», а також «ВІЛ-інфекції».
Обґрунтовуючи свої вимоги захисник вказує, що підсудна ОСОБА_11 , в зв`язку з захворюванням на вірусний гепатит «С» та «В», а також «ВІЛ-інфекцію» потребує специфічного довготривалого лікування тоді як медична частина Київського СІЗО відноситься до лікувально-профілактичних закладів, де надається лише первинна медична допомога, а надання спеціалізованої та висококваліфікованої медичної допомоги в умовах медичної частини не передбачене.
-Підсудний ОСОБА_10 за змістом своєї апеляції просить змінити ухвалу в частині відмови у задоволенні клопотання про зміну йому запобіжного заходу, застосувавши до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Свої вимоги ОСОБА_10 обґрунтовує тим, що він знаходиться під вартою вже п`ять років, має хворий шлунок та нирки, а також у нього після поранення знаходиться куля в легені.
Також підсудний вказує, що у нього в м. Києві є родичі, які готові надати йому житло та тримання на час слідства та суду.
-Підсудний ОСОБА_12 за змістом своєї апеляції просить змінити ухвалу суду, застосувавши до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
-Підсудна ОСОБА_11 просить змінити їй запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона вже 5-ть років знаходиться в місцях попереднього ув`язнення, вина її до цього часу не доведена та що вона хворіє на ряд хвороб, серед яких цукровий діабет 2 ступені, хронічний холецисто-панкреатіт, вірусний гепатит «С» та «В», а також «ВІЛ-інфекцію» і потребує лікування, яке не можливе в умовах СІЗО.
В запереченнях на апеляцію прокурора підсудні ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 та ОСОБА_11 вказують на залишення її без задоволення, оскільки слідство велось з порушенням закону по відношенню до ОСОБА_10 на українській мові, перші допити були проведені без участі захисників, ряд експертиз не проведено. Тому ухвалу Києво-святошинського районного суду київської області про направлення справи на додаткове розслідування просять залишити без змін.
Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив ухвалу суду скасувати, направивши справу на новий розгляд та заперечив щодо апеляційних скарг підсудних та захисника ОСОБА_8 ; підсудних ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та їх захисниківОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки вважають ухвалу суду в частині направлення справи на додаткове розслідування законною та обґрунтованою та підтримали апеляційні скарги щодо зміни запобіжного заходу підсудних ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_8 ,перевіривши та дослідивши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляцій, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням кримінальної справи на новий судовий розгляд в суд першої інстанції з наступних підстав.

Як видно з матеріалів кримінальної справи, остання була направлена до суду першої інстанції на новий судовий розгляд після скасування ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20.10.2015 вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.12.2013.
Ухвалою суду від 12.03.2016р. кримінальна справа щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 та ОСОБА_11 з підстав істотного порушення вимог кримінально-процесуального закону, без усунення якого справа не може бути розглянута по суті, була повернута прокурору на додаткове розслідування, при цьому суд послався на ст..246 КПК України (в редакції 1960 року).
Відповідно до ст..246 КПК України (в редакції 1960 року), повернення справ на додаткове розслідування відбувається зі стадії її попереднього розгляду.
Оскільки кримінальна справа повернута на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду, то посилання суду на ст.. 246 КПК України є необґрунтованим, про що вірно зазначено в апеляційній скарзі прокурора, так як повернення справ на додаткове розслідування на етапі судового розгляду регулюється ст..281 КПК України (в редакції 1960 року).
Щодо висновків суду про порушення права ОСОБА_10 користуватися рідною мовою чи мовою, якою він володіє, користуватися послугами перекладача, отримувати процесуальні документи в перекладі на його рідну мову чи іншу мову, якою він володіє, без усунення яких справа не може бути розглянута по суті, то вони є непереконливими.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_10 народився і жив в Україні, є громадянином України, українець, закінчив місцеву школу, під час досудового слідства всі протоколи слідчих дій підписував без зауважень, допомоги перекладача не заявляв (т.2. а.с.110-115), до того ж всі процесуальні дії проводились в присутності адвоката, який також зауважень ніяких не висловлював.
Відповідно до протоколу про пред`явлення ОСОБА_10 матеріалів справи ( т.5, а.с. 107) останній був в повному обсязі ознайомлений з матеріалами справи в присутності адвоката ОСОБА_19 , однак від підпису в присутності понятих відмовився, адвокат ОСОБА_19 власноручно зазначив про ознайомлення з матеріалами справи та що зауважень не має.
Крім того, в протоколі пред`явлення обвинувачення 14.10.2011 (т. 5 а.с.63) ОСОБА_10 було особисто написано «суть обвинения понятна, но я не согласен и не вижу доказательств для обвинения», що свідчить про те, що суть обвинувачення йому зрозуміла, з матеріалами справи знайомий, однак доказів для свого обвинувачення він не вбачає.
Також дані обставини були вже предметом розгляду в суді апеляційної інстанції 26.04.2012 при направленні справи для організації додаткового розслідування відповідно до ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2012р., де з цих же підстав ухвала суду була скасована і справа направлена на новий судовий розгляд .
При новому судовому розгляді з постановленням вироку 20.10.2015р. в справі був залучений перекладач ОСОБА_20 .. Більше того, після вручення вироку, ОСОБА_10 подав апеляцію, висловлював свою незгоду з ним, просив скасувати та направити справу на новий судовий розгляд.
Тому направлення справи для проведення додаткового розслідування за наведених в ухвалі підстав є неприйнятним.
Крім того слід зазначити, що за змістом положень п.6 ст.348 КПК України (в редакції 1960 року) апеляція у справі, яку направлено на додаткове розслідування подається лише у частині мотивів і підстав направлення справи на додаткове розслідування, а тому прийняття судом рішення щодо запобіжного заходу підсудним окремому оскарженню не підлягають.
В зв`язку з цим апеляції ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_8 до задоволення не підлягають.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 та ОСОБА_11 апеляційний суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного,а й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів.
Колегія суддів враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але з урахуванням скасування постанови суду з призначенням нового судового розгляду та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 та ОСОБА_11 у разі доведеності їх вини та визнання їх винуватими за рішенням суду, у вчиненні чотирьох інкримінованих їм злочинів, два з яких є особливо тяжкими та об`єктом яких є життя двох людей, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в даній справі, на даному етапі розгляду справи, реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи та виправдовує тривалість тримання під вартою ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 та ОСОБА_11 .
Колегія суддів оцінює також і наявність обґрунтованих побоювань неналежної процесуальної поведінки підсудних у разі зміни їм обраного запобіжного заходу, а тому вважає вищезазначені обставини виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в подальшому триманні під вартою ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 та ОСОБА_11 .
З огляду на наведене запобіжний захід ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 та ОСОБА_11 слід залишити попередній тримання під вартою.
За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366, 382 КПК України ( в редакції 1960 року), колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію прокурора, який брав участь в розгляді кримінальної справи в суді першої інстанції задовольнити.

Апеляції адвоката ОСОБА_8 , підсудного ОСОБА_10 , підсудної ОСОБА_11 , підсудного ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2016 року, якою кримінальну справу щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 повернуто прокурору прокуратури Київської області на додаткове розслідування скасувати, а кримінальну справу щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 залишити попередній тримання під вартою.

Судді: ___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4