Провадження по справі 1-кп/521/854/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 13.08.2015 року за № 0005064, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Одесі, має вищу освіту, працює продавцем-консультантом в приватному підприємстві, не одружений, не судимий, зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:
17 липня 2015 року о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у Малиновському районі м. Одеси в світлий час доби, по сухому асфальтованому освітленому покриттю ділянки проїзної частини вул. Люстдорфська дорога зі сторони вул. Артилерійської в напрямку вул. Бреуса зі швидкістю близько 40 км/год, не дотримався вимог п.п. 2.3 (б), 2.10 (а, б, в, ґ, д, е), 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, які приписують:

- п. 2.3 (б) - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від управління цим засобом у дорозі;

- п. 2.10 У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно запинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті (г) пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;

е)вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

- п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п.13.3 Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

В порушення зазначених положень ОСОБА_4 перед початком маневру перестроювання не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу та при перестроюванні скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , який рухався в правому ряду попутного напрямку руху, біля правого бордюрного каменю.

Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_4 з місця пригоди зник, в правоохоронні органи не повідомив, прізвища та адреси очевидців не записав, заходів до забезпечення збереження слідів пригоди не прийняв.

В результаті велосипедисту ОСОБА_6 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі забиття головного мозку середнього ступеня, крововиливів під м`які мозкові оболонки, лінійних переломів передньої і середньої черепної ямки зліва, лівої виличної дуги без зміщення кісткових уламків, забою м`яких тканин голови.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме - поясненнями обвинуваченого ОСОБА_4 , який, повністю визнавши себе винним у скоєнні злочину, пояснив суду, що 17.07.2015 року після 20 години, керуючи автомобілем , рухався по Люфтсдорфській дорозі з невеликою швидкістю. При перестроюванні в інший ряд не звернув увагу велосипедиста і скоїв на нього наїзд. Побачивши, що потерпілий впав, зупинив автомобіль і на прохання потерпілого відвіз його до лікарні. Був шокований подією, але не думав, що наслідки травми будуть настільки важкими, тому не повернувся на місце події і не викликав поліцію. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода відбулася в результаті порушення ним правил дорожнього руху. Він розкаюється у скоєному, відшкодував потерпілому витрати на лікування і спричинену матеріальну шкоду.

Потерпілий ОСОБА_6 надав суду заяву про те, що не має жодних претензій до обвинуваченого, який компенсував йому всі матеріальні витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази, подані на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину та інших обставин, які ніким не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винен у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце роботи, за місцем мешкання характеризується позитивно. Проживає разом з матір`ю, яка є особою похилого віку, що підтверджується довідкою про склад сім`ї. Має хронічне захворювання, яке потребує оперативного лікування і тривалої реабілітації, що підтверджується виписками із медичної карти, довідками медичних закладів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, оскільки він повністю визнав вину та дав правдиві пояснення про обставини скоєння злочину, а також добровільне відшкодування потерпілому спричиненої матеріальної шкоди, витрат на лікування.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що ним вчинений тяжкий злочин, особу винного, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладені у вироку вище обставини, що характеризують стан здоров`я та склад сім`ї ОСОБА_4 і необхідність у зв`язку з цим користування ним автомобілем, суд вважає за можливе не призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом із тим, враховуючи тяжкість злочину, характер припущених обвинуваченим порушень Правил дорожнього руху, особу винного, наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність до нього матеріальних претензій з боку потерпілого, суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених судом обов`язків, із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до положень ч.2 ст. 124 КПК України зі ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення автотехнічної і транспортно-трасологічних експертиз в сумі 1250 грн.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи.

До набрання вироком законної сили змінити застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1