№ 204/2818/16-к
№ 1-кп/204/270/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000722 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Асбест Свердловської області Російської Федерації, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
-09.06.2000 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 17 ч.2, 140 ч.2, 145 ч.1, 42 КК України до 3 років позбавлення волі;
-15.06.2004 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 189 ч.2, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;
-10.06.2005 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 185 ч.2, 357 ч.3, 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
-27.10.2010 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 395, 185 ч.2, 70 КК України до 2 років позбавлення волі;
-17.05.2013 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від подальшого відбування покарання за ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році»;
зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України;
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_7 , 28 лютого 2016 року близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи біля будинку № 10 по вул. Произвольна в м. Дніпропетровську, побачив припаркований автомобіль «Mitsubishi Outlander» д/н НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , в середині якого знаходився відео реєстратор марки «Genius» DVR-FHD 570, який обвинувачений визначив, як об`єкт злочину.
Після того, ОСОБА_7 , повторно, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, за допомогою спеціального пристрою відчинив вказаний автомобіль, проник в салон, де намагався таємно викрасти чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме відео реєстратор марки «Genius» DVR-FHD 570, вартістю 2 224,45 грн., проте не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки обвинувачений був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_7 свою вину визнав частково, суду пояснив, що дійсно 28 лютого 2016 року близько 11 години 30 хвилин, біля будинку № 10 по вул. Произвольна в м. Дніпропетровську, він побачив припаркований автомобіль «Mitsubishi Outlander» д/н НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , звідки вирішив таємно викрасти чуже майно, яке має матеріальну цінність. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою спеціального пристрою, який мав при собі, він відчинив вказаний автомобіль, проник в салон, де не знайшов нічого цінного, не викрадав зазначений відео реєстратор, а коли вже зачиняв автомобіль його затримали потерпілий та інші громадяни.
Про винність ОСОБА_7 , суд робить висновок виходячи з наступних доказів.
Потерпілий ОСОБА_5 суду підтвердив, що 28 лютого 2016 року близько 11 години 30 хвилин, біля будинку № 10 по вул. Произвольна в м. Дніпропетровську, він залишив належний йому автомобіль «Mitsubishi Outlander» д/н НОМЕР_1 , який був обладнаний сигналізацією, а сам пішов на територію зооринку, звідки бачив, як до автомобіля підійшов обвинувачений, що викликало у нього підозру, тому вирішив повернутися. Наближаючись до автомобіля, він побачив, що в його салоні знаходиться обвинувачений, безумовно з метою крадіжки. При цьому сигналізація в автомобілі не спрацювала. Коли ОСОБА_7 побачив, що він наблизився до автомобіля, вискочив з салону та намагався втекти, але він затримав його за допомогою інших громадян, після чого викликали співробітників поліції. Потерпілий впевнений, що обвинувачений намагався викрасти належне йому майно з салону автомобіля, а саме відео реєстратор, який він сховав у відділенні для зберігання дрібних речей в салоні автомобіля, перед тим, як залишити авто. Коли вже після затримання обвинуваченого працівники поліції оглянули машину, зазначений відео реєстратор лежав на сидінні авто, відповідно обвинувачений витягнув його із зазначеного відділення. Потерпілий вважає, що обвинувачений кинув реєстратор на сидіння авто тому, що його помітили під час вчинення крадіжки.
Під час проведення слідчого експерименту, потерпілий вказав на відомі йому обставини вчиненого замаху на крадіжку належного йому майна (а.п.99-101)
Допитані під час судового засідання свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , підтвердили суду, що вони допомогли потерпілому затримати обвинуваченого, як особу, що намагалась вчинити крадіжку з автомобіля потерпілого ОСОБА_5 . Зокрема, свідок ОСОБА_9 бачив, як обвинувачений виліз з салону автомобіля, коли його помітив та намагався затримати потерпілий. Під час затримання, обвинувачений просив його відпустити, телефонував своїм знайомим, щоб допомогли його витягнути з поліції.
Згідно наданих доказів, а саме: протоколу огляду місця події автомобіля «Mitsubishi Outlander» д/н НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 , встановлено, що в салоні автомобіля відкрито кришку відділення для зберігання дрібних речей, на сидінні авто знаходиться кинутий відеореєстратор, під час огляду було вилучено мобільний телефон «Nokia» А1208 imei: НОМЕР_2 , одну пару рукавиць чорного кольору, а також ключ від автомобіля з предметом схожим на брелок від автомобільної сигналізації (а.п.10), які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.п.12, 13); відповідно до висновку експерта № 1546-16 від 05.04.2016 року, встановлена ринкова вартість майна потерпілого, яке намагався викрасти обвинувачений - відеореєстратора марки «Genius» DVR-FHD 570 (а.п.35-39); згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 05.04.2016 року, обвинувачений добровільно, без будь-якого тиску вказав на обставини незакінченого замаху на вчинення крадіжки відео реєстратора (а.п.84-89).
Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що часткове визнання вини обвинуваченим, а саме невизнання того факту, що він намагався викрасти відео реєстратор із салону зазначеного автомобіля, суд розцінює як намагання обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності за незакінчений замах на злочин. Потерпілий категорично стверджував, що виходячи з автомобіля, він поклав відео реєстратор до відділення для зберігання дрібних речей в салоні авто. Після того, як обвинуваченого він помітив в салоні свого автомобіля та затримав при спробі втечі, працівники поліції оглянули автомобіль, де під час огляду встановлено (а.п.10), що відео реєстратор кинутий на сидінні авто, кришка відділення для зберігання дрібних речей залишена відкритою, що на думку суду свідчить про дії обвинуваченого, спрямовані на викрадення, зокрема відео реєстратора, належного потерпілому.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працевлаштований, позитивної соціальної характеристики не має. До обставини, що пом`якшує покарання, суд відносить наявність у обвинуваченого тяжкого захворювання. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено. Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, але не в максимальному розмірі, передбаченого санкцією статті. Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів. Зважаючи на відсутність позитивної соціальної характеристики обвинуваченого, враховуючи обставини вчиненого замаху на злочин, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено, крім того не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання.
Питання речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення експертизи, згідно наданої довідки.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років і шести місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання відраховувати з 19 серпня 2016 року, міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Речові докази: мобільний телефон «Nokia» А1208 imei: НОМЕР_2 , одну пару рукавиць чорного кольору, а також ключ від автомобіля з предметом схожим на брелок від автомобільної сигналізації, які зберігаються в камері схову Красногвардійського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області, згідно квитанції № 1379 знищити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 1546-16 від 05.04.2016 року, в сумі 176 гривень 20 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1