Справа № 505/277/16-к Провадження № 1-кс/505/225/2016
УХВАЛА
12.07.2016 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
розглянувши заяву в режимі відеоконференції захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 , -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄДРСР №80000429 від 19.03.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Під час розгляду вказаного кримінального провадження 24.06.2016 року захисник ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 заявив відвід судді ОСОБА_6 .
В своїй заяві захисник ОСОБА_4 посилався на те, що під час судового розгляду, дослідження письмових та речових доказів стороною захисту в інтересах ОСОБА_8 на кожних з наданих стороною обвинувачення доказів були подані клопотання про визнання доказів недопустимими, але суд при наявності очевидної недопустимості наданих стороною обвинувачення доказів, жодного з заявлених клопотань захисту з приводу недопустимості доказів не розглянув та відповідних рішень не ухвалював, а також відмовив в задоволенні клопотання про проведення експертиз.
Також захисник ОСОБА_4 стверджував, що в ряді документів встановлені очевидні виправлення та описки, а також відсутність на документах печаток, що є очевидним про недопустимість доказів.
Однак суддя ОСОБА_6 не винесла ухвалу про їх недопустимість, безпідставна відмова суду у задоволенні клопотань, що є істотним порушенням кримінально-процесуального закону та може тягнути скасування судового рішення по справі, у зв`язку з явним порушенням права на захист. Вказані обставини викликають сумнів у неупередженості суду та дають обґрунтовані підстави вважати, що у разі подальшого розгляду даного кримінального провадження суддею ОСОБА_6 буде прийнято необ`єктивне рішення.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заяву свого захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_7 також заявив клопотання про відвід судді ОСОБА_6 .
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 надали заяви про розгляд відводу у їх відсутність, просили відмовити в задоволенні клопотання захисника та обвинувачених, оскільки повністю довіряють розгляд кримінального провадження судді ОСОБА_6 .
Прокурор ОСОБА_3 вважав заяву про відвід необґрунтованою та просив залишити без задоволення.
Вислухавши сторони, вивчивши матеріали відводу суд приходить до слідуючого:
Згідно ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, циві1льного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Крім того встановлено, що згідно з журналу судового засідання 20.04.2016 року були досліджені докази по справі та згідно ч.1 ст. 89 КПК України суд вирішив питання допустимості доказів під час їх оцінки розглянути в нарадчій кімнаті. При цьому сторони висловили свої думки щодо допустимості та недопустимості доказів.
В подальшому, захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні від 09.06.2016 року надав клопотання про визнання недопустимими доказами, а 23.06.2016 року подав клопотання про призначення експертизи.
Таким чином, суддя ОСОБА_6 на підставі ч.1 ст. 89 КПК України прийняла рішення про допустимість доказів 20.04.2016 року з оцінкою їх у нарадчій кімнаті, а клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_4 про недопустимість доказів та про проведення експертизи поступили відповідно 09.06.2016 року та 23.06.2016 року, а відвід був заявлений 24.06.2016 року, тому будь-яких сумнівів в неупередженості судді ОСОБА_6 суд не вбачає.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи заявника ґрунтуються виключно на припущеннях, оскільки оцінка доказів суддею буде дана в нарадчій кімнаті, заявлений відвід судді не містить обставин передбачених ст. 75 КПК України, а тому заяву про відвід судді ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст.. 75, 80, 81 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відвід, заявлений захисником ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та відвід, заявлений обвинуваченим ОСОБА_7 судді Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя-