Справа № 675/592/15-к
Провадження № 1-кп/675/1/2016
У Х В А Л А
"02" червня 2016 р. м.Ізяслав
в с т а н о в и в :
В провадженні Ізяславського районного суду Хмельницької області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч. 2, 263 ч. 1, 263 ч. 1 Кримінального кодексу України.
Заступник керівника Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з особистого зобов`язання на тримання під вартою.
Клопотання обґрунтоване тим, що 16 лютого 2015 року біля 11 год. ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно, керуючись корисливим мотивом без відповідного законом дозволу, всупереч вимог Постанови КМУ № 576 від 12.10.1992 року та Наказу МС № 622 від 21.08.1998 року намагався продати тротилову шашку для ОСОБА_5 по вул. Заславська м.Ізяслав поблизу автобусної зупинки, що знаходиться навпроти житлового будинку № 35. Однак ОСОБА_4 довести свої злочинні дії до кінця не зміг із причин, які не залежали від його волі, так як ОСОБА_5 повідомив про даний факт працівників міліції.
Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи на військовій підготовці в селищі міського типу Оловянна Оловянського району Забайкальського краю Російської Федерації на полігоні знайшов бризантну вибухову речовину нормальної потужності, а саме тротилову шашку вагою 200 г. Надалі, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно, без відповідного передбаченого законом дозволу, всупереч вимог Постанови КМУ № 576 від 12.10.1992 року та Наказу МС № 622 від 21.08.1998 року, у 1992 році перевіз дану вибухову речовину в м.Ізяслав Хмельницької області та зберігав її за місцем проживання по АДРЕСА_1 . 16.02.2015 р. біля 11 год. в м.Ізяславі по вул. Заславській поблизу автобусної зупинки вказану вибухову речовину у нього було виявлено та вилучено працівниками міліції.
Зважаючи на викладене, ОСОБА_4 органами досудового слідства 05.03.2015 р. було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч. 2, 263 ч. 1, 263 ч. 1 КК України.
20 квітня 2015 року до Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч. 2, 263 ч. 1, 263 ч. 1 Кримінального кодексу України.
В ході досудового слідства 24 березня 2015 року слідчим суддею Ізяславського районного суду Хмельницької області застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та до суду за викликом, не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду з місця проживання.
Однак, під час судового провадження ОСОБА_4 зник з місця свого проживання та у зв`язку з цим ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2015 року оголошено його розшук.
Наведене свідчить про те, що обвинувачений не виконує обов`язки, покладені на нього судом у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечив, у поясненнях зазначив, що буде дотримуватися покладених на нього обов`язків.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали, додані до клопотання, суд приходить до висновку про доцільність зміни обвинуваченому запобіжного заходу на тримання під вартою з наступних підстав.
Так, за змістом ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Так, при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що крім особистого визнання винуватості останнім, у кримінальному провадженні наявні вагомі докази, на підставі яких суд прийшов до висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч. 2, 263 ч. 1, 263 ч. 1 Кримінального кодексу України, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується.
Крім того, ОСОБА_4 не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні раніше обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, змінивши місце свого перебування та не повідомивши про це суд.
До того ж, крім наявності ризику, передбаченого ч.ч. 1 та 5 ст. 177 КПК України, суд також враховує його особу, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, а саме: ОСОБА_4 не одружений, утриманців не має, ніде не працює, що фактично унеможливлює здійснення за ним контролю з боку прокурора у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить належний розгляд справи у суді.
З огляду на викладене, суд прийшов до переконливого висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити, а щодо обвинуваченого слід змінити запобіжний захід на тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 02 червня 2016 року 17 години 00 хвилин.
Положеннями ч. 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
За змістом ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати. Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено з 1 травня 2016 року мінімальну заробітну плату у розмірі 1450 грн.
При визначенні розміру застави судом враховується тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його майновий стан, зокрема, відсутність постійного місця роботи.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 186, 193-194, 196, 197, 200, 205, 331, 372, 395 КПК України, суд -
Клопотання заступника керівника Шепетівської місцевої прокуратурипро зміну запобіжного заходу із особистого зобов`язання на тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою в СІЗО № 29 строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 17 год. 00 хв. 02 червня 2016 року до 17 год. 00 хв. 02 серпня 2016 року .
Обвинувачений ОСОБА_4 , інші особи як заставодавці мають право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії цієї ухвали.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_4 такі зобов`язання:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатись з місця проживання без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця проживання або роботи.
Ці зобов`язання застосовуються до ОСОБА_4 на строк два місяці з дня його звільнення з під варти.
Попередити обвинуваченого, що після внесення застави у разі невиконання покладених на нього обов`язків застава може бути звернута в дохід держави.
Ухвала щодо зміни запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Для тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до СІЗО № 29.
Копію ухвали про зміну запобіжного заходу вручити ОСОБА_4 негайно після її проголошення.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення. Обвинуваченому, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1