Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
Іменем України

03 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 27 вересня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_7 повернув ОСОБА_6 її клопотання до слідчого судді, подане в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , про встановлення процесуального строку.

Своє рішення про повернення клопотання адвоката слідчий суддя обґрунтував тим, що зазначене клопотання не містить відомостей про її звернення до слідчого або прокурора з будь-якими клопотаннями про вчинення процесуальних дій чи прийняття рішень, а тому дійшов висновку, що заявник фактично звернувся з клопотанням про вирішення слідчим суддею питання про встановлення процесуальних строків проведення досудового розслідування, граничні строки якого встановлені КПК України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року та призначити новий розгляд її клопотання слідчим суддею суду 1-ї інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 посилається на те, що вказана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки слідчий суддя невірно визначив предмет оскарження.

Зокрема, як зазначається в апеляційній скарзі, предметом клопотання сторони потерпілого є недотримання розумних строків на проведення процесуальних дій, щодо яких клопотання адвоката було задоволено.

При винесенні оскаржуваної ухвали слідчим суддею не взято до уваги невиконання органом досудового розслідування вказівок ухвали Апеляційного суду м. Києва від 10.03.2015 року, якою фактично встановлено перелік процесуальних дій, не проведення яких стало підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження, які і були предметом звернення сторони потерпілого із клопотанням від 03.04.2016 року.

До того ж, сторона потерпілого звернулась із клопотанням про встановлення процесуального строку в межах ст. 114 КПК України, а не ст. 303 цього Кодексу, як невірно визначив слідчий суддя.

Отже, невірне визначення предмету оскарження та правових підстав для звернення до суду призвело до винесення необґрунтованої та незаконної ухвали, яка підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_6 ; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, ст. 114 КПК України, на яку посилається представник потерпілого, як на підставу звернення до слідчого судді з клопотанням про встановлення процесуальних строків, не є тією нормою, яка регламентує порядок подання та розгляду такого клопотання, оскільки вказана норма передбачає лише право, а не обов`язок слідчого судді, суду встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження розумного строку прийняття процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії, а не проведення слідчих (розшукових) дій, передбачених главою 20 цього Кодексу.

До того ж, норми діючого КПК України, які регламентують забезпечення судового контролю під час досудового розслідування, взагалі не передбачають вирішення слідчим суддею питання щодо встановлення процесуальних строків для проведення слідчих (розшукових) дій для яких цим Кодексом не встановлені граничні строки.

Більш того, як прямо передбачено ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, а слідчий суддя лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.

Цією ж нормою (ч. 6) передбачено, що потерпілий має право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Як зазначалось вище, нормами глави 20 КПК України, не встановлені строки для проведення слідчих (розшукових) дій, тобто дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, в тому числі для проведення такої слідчої дії, як слідчий експеримент.

Разом з тим, як встановлено ст. 308 КПК України, у разі недотримання розумних строків під час досудового розслідування, потерпілий має право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим або прокурором.

Прокурор вищого рівня, відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 КПК України, зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень, у тому числі щодо строків проведення слідчих дій, клопотання про проведення яких було задоволено.

У зв`язку з цим, незважаючи на посилання в апеляційній скарзі на те, що представник потерпілого звертався до слідчого судді не зі скаргою, відповідно до порядку, передбаченого ст. 303 КПК України, а з клопотанням про встановлення процесуального строку, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, а саме ухвали слідчого судді про повернення вказаного клопотання, а не про відмову у відкритті провадження за ним, як безпідставно зазначається в апеляційній скарзі, оскільки відповідне клопотання, у тому вигляді, в якому воно було подано до слідчого судді, не підлягало розгляду взагалі.

За таких обставин, доводи, наведені в апеляційній скарзі представника потерпілого про те, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню через неправильне визначення предмету оскарження не можуть бути визнані обґрунтованими, а тому зазначену апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 376, 399, 405, 418 і 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року про повернення ОСОБА_6 її клопотання, поданого в інтересах потерпілої ОСОБА_5 , про встановлення процесуального строку залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/796/3727/2016

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_7

Доповідач - суддя ОСОБА_1