АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/427/16 Справа № 200/4323/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарях ОСОБА_5
ОСОБА_6
за участю

прокурорів ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8
представника потерпілого адвоката ОСОБА_9

захисників-адвокатів ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11
виправданих ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою директора ТОВ «Старт-Д» ОСОБА_14 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2015 року яким,

ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровськ, громадянина України, працюючого охоронцем охоронного агентства «Кодекс», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Спаськ-Дальній Російської Федерації, громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України.

Вироком суду встановлено що ОСОБА_12 , відповідно до обвинувального акту, обвинувачувався в тому, що він у липні 2012 року, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману у великих розмірах, через раніше знайомих осіб знайшов компанію ТОВ «Херсонська нафтова компанія» (надалі продавець), яка постачає дизельне паливо, та компанію ТОВ «Дніпро-Білогір`я» ( надалі покупець), яка мала намір придбати дизельне пальне. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_12 , не будучі зареєстрований в установленому законом порядку як фізична особа підприємець, у якої відкрито вид діяльності посередницька діяльність при торгівлі нафтопродуктами, з`ясував, що ТОВ «Старт-Д» має право на такий вид діяльності і вирішив використати їх як посередника для укладання угод, які завчасно не мав наміру виконувати, на придбання та поставку дизельного пального.
Коли злочинний план діяльності ОСОБА_12 було складено і для його реалізації знайдені всі необхідні компанії та досягнуті домовленості, ОСОБА_12 , діючи умисно, із корисної зацікавленості, 03 серпня 2012 року через електрону пошту надав компанії покупцю всю необхідну документацію для перерахування коштів в рахунок поставки товару, а саме дизельного пального. Компанія покупець, не підозрюючи, що умови договору можуть бути не виконані, будучі запевненою в дійсності намірів ОСОБА_12 поставити товар, перерахувала кошти у сумі 165000 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «Старт-Д», який надав ОСОБА_12 , за постачання дизельного пального.
ТОВ «Старт-Д», отримавши кошти на свій розрахунковий рахунок, згідно домовленості, не підозрюючи обману з боку ОСОБА_12 , знімає кошти з рахунку та повідомляє про це ОСОБА_12 , ОСОБА_12 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, достовірно знаючи, що умови договору виконані не будуть, не маючи наміру постачати дизельне пальне на фактичний адрес компанії покупця, і не бажаючи власноручно отримувати кошти, попросив раніше знайомого ОСОБА_13 отримати кошти та передати йому.
ОСОБА_13 , не знаючи та не усвідомлюючи всіх умов отримання коштів ТОВ «Старт-Д» та укладених угод, будучи запевненим ОСОБА_12 , що кошти дійсно належать ОСОБА_12 , і що їх просто необхідно отримати, не підозрюючи обману з боку ОСОБА_12 , погоджується отримати гроші від ТОВ «Старт-Д» та передати їх ОСОБА_12 , за що останній пообіцяв ОСОБА_13 винагороду у розмірі 3000 грн..
03 серпня 2012 року близько 16 годині 50 хвилин ОСОБА_13 , діючи за вказівкою ОСОБА_12 , прибув до магазину «Спорт-Мастер», розташованого на перехресті вул.Харківської та вул.Плеханова у м.Дніпропетровську, де біля центрального входу отримав від представника ТОВ «Старт-Д» ОСОБА_15 грошові кошти у розмірі 165000 грн., які були поміщені у полімерний пакет, після чого, діючи згідно досягнутої з ОСОБА_12 домовленості, зайшов до ТРЦ «Мост Сіті Центр» та на сходах передав зазначені кошти ОСОБА_12 .. Останній, отримавши кошти, тим самим заволодів ними шляхом обману, передав ОСОБА_13 обіцяну винагороду у сумі 3000 грн..
Після цього компанія покупець, не отримавши товару, затребувала від ТОВ «Старт-Д» повернення грошових коштів у сумі 165000 грн.. ТОВ «Старт-Д», розуміючи, що умови угоди не виконані, повернула грошові кошти компанії покупцю, при цьому вимагаючи повернення коштів від ОСОБА_12 ..
ОСОБА_12 грошові кошти ТОВ «Старт-Д» не повернув, привласнивши їх та розпорядившись ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_12 , діючи умисно, із корисної зацікавленості, шляхом обману, заволодів грошовими коштами ТОВ «Старт-Д» у сумі 165000 грн., що на момент скоєння злочину перевищує 307 неоподаткованих мінімумів доходів громадян і відноситься до великого розміру.
Умисні дії ОСОБА_12 , які виразилися в заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинене у великих розмірах, кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.3 ст.190 КК України.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України при наступних обставинах.
03 серпня 2012 року близько 08 години 15 хвилин ОСОБА_13 зателефонував ОСОБА_12 та запропонував винагороду за те, що він отримає кошти від представника ТОВ «Старт-Д» та передасть їх ОСОБА_12 , при цьому не розповідаючи про укладені угоди та домовленості, які існують для отримання коштів. ОСОБА_13 дав свою згоду, та вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, в липні 2012 року, ОСОБА_12 , маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману у великих розмірах, через раніше знайомих осіб знайшов компанію ТОВ «Херсонська нафтова компанія» (надалі продавець), яка постачає дизельне паливо, та компанію ТОВ «Дніпро-Білогір`я» ( надалі покупець), яка мала намір придбати дизельне пальне. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_12 , не будучі зареєстрований в установленому законом порядку як фізична особа підприємець, у якої відкрито вид діяльності посередницька діяльність при торгівлі нафтопродуктами, з`ясував, що ТОВ «Старт-Д» має право на такий вид діяльності і вирішив використати їх як посередника для укладання угод, які завчасно не мав наміру виконувати, на придбання та поставку дизельного пального.
Коли план злочинної діяльності ОСОБА_12 було складено і для його реалізації знайдені всі необхідні компанії та досягнуті домовленості, ОСОБА_12 , діючи умисно, із корисливої зацікавленості, 03 серпня 2012 року через електронну пошту надав компанії покупцю всю необхідну документацію для перерахування коштів в рахунок постачання товару, а саме дизельного пального. Компанія покупець, не підозрюючи, що умови договору можуть бути не виконані, будучі запевненою в дійсності намірів ОСОБА_12 поставити товар, перерахувала кошти у сумі 165000 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «Старт-Д», який надав ОСОБА_12 за постачання дизельного пального.
ТОВ «Старт-Д», отримавши кошти на свій розрахунковий рахунок, згідно домовленості, не підозрюючи обману з боку ОСОБА_12 , знімає кошти з рахунку та повідомляє про це ОСОБА_12 . ОСОБА_12 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, достовірно знаючи, що умови договору виконані не будуть, не маючи наміру постачати дизельне пальне на фактичний адрес компанії покупця, і не бажаючи власноручно отримувати кошти, попросив раніше знайомого ОСОБА_13 отримати кошти та передати йому.
ОСОБА_13 , не знаючи та не усвідомлюючи всіх умов отримання коштів ТОВ «Старт-Д» та укладених угод, будучи запевненим ОСОБА_12 , що кошти дійсно належать ОСОБА_12 , і що їх просто необхідно отримати, не підозрюючи обману з боку ОСОБА_12 , погоджується отримати гроші від ТОВ «Старт-Д» та передати їх ОСОБА_12 , за що останній пообіцяв ОСОБА_13 винагороду у розмірі 3000 грн..
03 серпня 2012 року близько 16 годині 50 хвилин ОСОБА_13 , діючи умисно, із корисливої зацікавленості, за вказівкою ОСОБА_12 , прибув до магазину «Спорт-Мастер», розташованого на перехресті вул.Харківської та вул.Плеханова у м.Дніпропетровську, де біля центрального входу зазначеного магазину, шляхом обману, який виразився в запевнені представника ТОВ «Старт-Д», що угоди, які досягнуті із ОСОБА_12 будуть виконані, але не володіючи більше ніякою інформацією, отримав від представника ТОВ «Старт-Д» ОСОБА_15 грошові кошти у розмірі 165000 грн., які були поміщені у полімерний пакет, тим самим заподіяв майнову шкоду у великих розмірах шляхом обману, але за відсутністю ознак шахрайства. Після чого, діючи згідно досягнутої з ОСОБА_12 домовленості, зайшов до ТРЦ «Мост Сіті Центр» де на сходах передав зазначені грошові кошти у розмірі 165 000 грн. ОСОБА_12 .. Останній, отримавши кошти, тим самим заволодів ними шляхом обману, передав ОСОБА_13 обіцяну винагороду у сумі 3000 грн..
Після цього компанія покупець, не отримавши товару, затребувала від ТОВ «Старт-Д» повернення грошових коштів у сумі 165000 грн.. ТОВ «Старт-Д», розуміючи, що умови угоди не виконані, повернула грошові кошти компанії покупцю, при цьому вимагаючи повернення коштів від ОСОБА_12 ..
ОСОБА_12 грошові кошти ТОВ «Старт-Д» не повернув, привласнивши їх та розпорядившись ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_13 , діючи умисно, із корисної зацікавленості, шляхом обману за відсутності ознак шахрайства, заволодів грошовими коштами ТОВ «Старт-Д» у сумі 165000 грн., що на момент скоєння злочину перевищує 307 неоподаткованих мінімумів доходів громадян і відноситься до великого розміру, тим самим заподіяв майнову шкоду у великих розмірах.
Умисні дії ОСОБА_13 , які виразилися в заподіянні майнової шкоди шляхом обману за відсутності ознак шахрайства, що заподіяли майнову шкоду у великих розмірах кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.2 ст.192 КК України.
Постановою від 15 вересня 2014 року прокурор відмовився від підтримання обвинувачення висунутого ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. Постановою від 28 липня 2015 року прокурор відмовився від підтримання обвинувачення висунутого ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України. Представник потерпілого висловив згоду на підтримання обвинувачення в суді у повному обсязі. Відповідно до ст.340 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, та обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України набуло статусу приватного.
Виправдовуючи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суд 1-ї інстанції, оцінивши всі зібрані у справі докази, безпосереднього дослідивши їх у судовому засіданні як кожен окремо так і в їх сукупності з точки зору їх допустимості, достовірності та належності, послався на те, що обвинувачення не знайшло свого підтвердження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_12 та ОСОБА_13 складу інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

Не погодившись з вироком судупершої інстанції директор ТОВ «Старт-Д» ОСОБА_14 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2015 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України та призначити покарання відповідно до вимог Закону.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу директор ТОВ «Старт-Д» ОСОБА_14 зазначив, що вирок суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В апеляційній скарзі вказує на те, що суд не дав ніякого аналізу показам свідків. Вважає, що суд помилково не взяв до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_16 в ході досудового слідства, де він визнавав себе винним. Крім того просив додатково дослідити всі докази по справі.

28 березня 2016 року до Апеляційного суду Дніпропетровської області від виправданого ОСОБА_12 надійшли заперечення на апеляційну скаргу представника потерпілого, в яких просить апеляцію залишити без задоволення, а вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2015 року без змін.

В обґрунтування заперечень ОСОБА_12 зазначає про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, викладені в ній мотиви не відповідають встановленим обставинам справи, а його обвинувачення ґрунтуються на припущеннях, крім того прокурор відмовився від обвинувачення, а представник потерпілого не довів в суді його провини. Апеляційна скарга не містить жодного обґрунтування, а також мотивів, які б обумовлювали необхідність скасування вироку. Зазначає, що клопотання представника потерпілого про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, є безпідставним та необґрунтованим, так як усі обставини справи та надані докази були досліджені судом відповідно до вимог закону.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційну скаргу директора ТОВ «Старт-Д» ОСОБА_14 та просила її задовольнити, думку прокурорів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги директора ТОВ «Старт-Д» ОСОБА_14 , та вважали вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, захисників-адвокатів ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги директора ТОВ «Старт-Д» ОСОБА_14 та просили вирок суду першої інстанції залишити без змін, виправданих ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги директора ТОВ «Старт-Д» ОСОБА_14 та просили вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2015 року залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи, що містяться в апеляційній скарзі, зіставивши їх з наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга директора ТОВ «Старт-Д» ОСОБА_14 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частина 3 ст.374 КПК України передбачає, що у мотивувальній частині вироку зазначається, що у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виклавши у вироку формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнано судом недоведеним, обґрунтовано дійшов таких висновків, повністю перевіривши доводи сторони обвинувачення, правомірно визначив підстави для виправдання обвинувачених з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

На переконання колегії суддів, суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях обвинувачених ОСОБА_12 складу злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та ОСОБА_13 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.192 КК України, обвинувачення у вчиненні яких підтримано в судовому засіданні представником потерпілого за викладених у вироку обставин, правильно встановивши фактичні обставини справи.

Суд 1-ї інстанції навів у вироку формулювання обвинувачення, та перевірив покази обвинувачених.

Так допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення повністю не визнав та пояснив, що підприємство ТОВ «Старт-Д» йому не знайомо, інші підприємства, вказані у обвинувальному акті, йому також не знайомі. Він знає ОСОБА_13 , оскільки вони обидва займалися посередницькими послугами у сфері торгівлі. У липні 2012 року у нього було замовлення на придбання пшениці у кількості 500 тон. І з приводу цього він зв`язався з ОСОБА_13 , так як шукав продавця вказаного товару. Перемовини щодо поставки пшениці тривали до початку серпня 2012 року, але нічого не виходило. Під час перемовин вони обмінювалися інформацією за допомогою електронної пошти та мобільного зв`язку. Він дійсно часто телефонував ОСОБА_13 , оскільки той постійно дзвонив та відключався, щоб він йому передзвонював. Також ОСОБА_13 просив передоплату за пшеницю. 03.08.2012 року він знаходився за місцем свого проживання. Ніяких грошових коштів він від ОСОБА_13 не отримував, а також із жодним з представників підприємства постачальника та покупця розмов та зустрічей не мав. Зі свідком ОСОБА_17 він не знайомий. Вважає що обвинувачений ОСОБА_16 його обмовляє, оскільки ОСОБА_16 вимагав у нього грошові кошти, які він начебто заробив при здійсненні разом з ним посередницької діяльності, а він відмовився йому їх надавати.
Обвинувачений ОСОБА_13 , в судовому засіданні, свою провину у скоєнні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що влітку 2012 року ОСОБА_18 питав його з приводу наявності людей які можуть допомогти перевести безготівкові кошти в готівку, а він відповів, що в нього таких знайомих не має. У серпні 2012 року йому зателефонував його знайомий ОСОБА_12 і сказав, що для нього є робота. Йому було потрібно зустрітися з ОСОБА_19 , отримати від нього пакет та передати його ОСОБА_12 , за що він отримає 3000 грн.. ОСОБА_12 не повідомляв йому, що повинно було знаходитися у пакеті. Він домовився з ОСОБА_20 зустрітися біля магазину «Спорт-Майстер» на вул. Плеханова у м. Дніпропетровську, біля ТРЦ «Мост Сіті Центр». Після цього він зателефонував ОСОБА_12 і повідомив останнього, де він призначив зустріч з ОСОБА_20 , на що ОСОБА_12 сказав, що буде його чекати в ТРЦ «Мост Сіті Центр». У зазначений час він зустрівся з ОСОБА_20 , той передав йому пакунок білого кольору. В пакунок він не зазирнув. Після цього він пішов у ТРЦ «Мост Сіті Центр», де у холі зустрів ОСОБА_12 , якому він передав пакунок. ОСОБА_12 віддав йому обіцяні 3000 грн. Потім він дізнався, що у пакеті були гроші, що саме це були за гроші він не знав, але в подальшому йому телефонував ОСОБА_20 і просив повідомити ОСОБА_18 про необхідність повернення саме грошей, повідомивши що угода не відбулася. Він повідомив про розмову з ОСОБА_21 і у подальшому ОСОБА_18 сказав, що все повернув. Але на час передачі грошей йому нічого відомо не було, він просто виконував роль кур`єра, за що отримав гроші.
Потерпіла сторона у судовому засіданні на доведеність винуватості ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України посилається на наступні докази:
Показання представника потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_22 який в суді пояснив, що 05.07.2012 року між ТОВ «Старт-Д» та ТОВ «Дніпро-Білогір`я» був укладений договір № 5/07, за яким ТОВ «Старт-Д» був посчальником, а ТОВ «Дніпро-Білогір`я покупцем. За умовами договору, постачальник був зобов`язаний передати покупцю товар, а покупець повинен був прийняти товар на умовах, передбачених договором. Предметом даного договору було дизельне пальне та зазначена його кількість і ціна. Після укладання договору, покупець виконав свої зобов`язання, розрахувавшись на товар сумою у розмірі 165000 грн. ТОВ «Старт-Д» отримавши кошти на свій рахунок, зняло ці кошти та через менеджера ОСОБА_20 передає їх ОСОБА_13 . Оскільки ТОВ «Дніпро-Білогір`я» так і не отримало дизельне пальне, вони стали вимагати у ТОВ «Старт-Д» повернення грошових коштів. ТОВ «Старт-Д», розуміючи, що умови договору не виконані, повернуло ТОВ «Дніпро-Білогір`я» грошові кошти. Діями обвинувачених ТОВ «Старт-Д» заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 165000 грн.. яку він просить стягнути солідарно з обвинувачених.
Показання свідка ОСОБА_23 який пояснив у суді, що він знайомий з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 він не знає. Із ОСОБА_12 він познайомився з приводу посередницької діяльності з продажу нафтопродуктів. Коли він перестав займатися посередницькою діяльністю, він розмістив у мережі Інтернет свої оголошення і з цього приводу йому постійно телефонували різні люди, у числі яких були ОСОБА_12 і ОСОБА_24 . Він познайомив ОСОБА_12 і ОСОБА_24 і вони через нього обмінялися своїми електронними адресами. Після цього він їх тривалий час не бачив. 03.08.2012 року він зустрівся з ОСОБА_24 , яка попросила його подзвонити ОСОБА_12 та повідомити, щоб ОСОБА_18 повертав гроші від ТОВ «Дніпро-Білогір`я», так як вона не мала контакту з ОСОБА_18 окрім Інтернету. Він зателефонував ОСОБА_18 у п`ятницю і останній йому повідомив, що гроші повертати буде, але гроші в обороті і він буде думати, як це зробити. ОСОБА_25 в понеділок у ОСОБА_18 вже був вимкнений телефон.
Показання свідка ОСОБА_26 яка у судовому засіданні пояснила, що ні ОСОБА_18 , ні ОСОБА_16 вона не знає, і ніколи з ними не зустрічалася. Влітку 2012 року її знайомий ОСОБА_17 скинув їй електрону адресу ОСОБА_27 . ОСОБА_17 запевнив її, що він знайом з ОСОБА_27 два роки і знає, що ОСОБА_27 здійснює посередницькі послуги з реалізації нафтопродуктів, та зможе поставити дизельне пальне. Вона скинула на електрону адресу ОСОБА_28 дані отримані від ОСОБА_27 , а саме реквізити фірми, для того, щоб остання їх перевірила, а також скинула електрону адресу ОСОБА_27 . Проте дизельне пальне не було поставлено, у зв`язку з чим їй почали дзвонити з питанням про необхідність поставки пального. Після цього вона зв`язалася з ОСОБА_17 і останній їй повідомив, що ОСОБА_18 знімає гроші і як тільки буде достатня сума, він ( ОСОБА_18 ) їх поверне. Але ОСОБА_18 гроші не повернув.
Показання свідка ОСОБА_29 який у суді пояснив, що з весни та до кінця 2012 року він працював юристконсультантом ТОВ «Старт-Д». В його обов`язки входила претензійна робота та консультації. Він звертався від імені товариства у правоохоронні органи з заявою про вчинене кримінальне правопорушення. На ТОВ «Старт-Д» був штат менеджерів у кількості 8-10 осіб. Серед них був менеджер ОСОБА_20 . Із цим менеджером зв`язувалася жінка. Яка представилася ОСОБА_30 , з пропозицією поставити пальне на ТОВ «Дніпро-Білогір`я». ОСОБА_20 обсудив з нею прибуток, була усна домовленість. Від її імені потім зв`язався чоловік на ім`я ОСОБА_31 , який цікавився авансовим платежем за дизельне пальне. Аванс був переданий готівкою. Через декілька днів з ТОВ «Старт-Д» зв`язалося ТОВ «Дніпро-Білогір`я» з претензією, що їм не було поставлено пальне. На вимогу ТОВ «Дніпро-Білогір`я» ТОВ «Старт-Д» повернуло грошові кошти.
Показання свідка ОСОБА_14 , який у суді пояснив, що з 13.11.2014 року він являється директором ТОВ «Старт-Д». Юридична адреса підприємства: м. Запоріжжя, вул. Мурманська, 4. Коли він приступив до виконання обов`язків директора, йому не передавалися статутні документи та бухгалтерська документація, була тільки передана печатка підприємства. Цю посаду йому запропонував ОСОБА_32 , оскільки він шукав роботу. ОСОБА_33 являється власником підприємства. Йому відомо, що ТОВ «Старт-Д» є потерпілим по даній справі, але при яких обставинах грошові кошти у сумі 165000 грн. були зняті з рахунку підприємства йому не відомо.
Показання свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що він працював за трудовим договором на ТОВ «Старт-Д» на посаді менеджера. ТОВ «Старт-Д» займалося посередницькою діяльністю у сфері оптової торгівлі, металопрокату та дизельного пального. В його обов`язки, як менеджера, входило пошук клієнтів для закупівлі та продажу дизельного пального. У серпні 2012 року планувалася закупка дизельного пального. ОСОБА_13 його знайомий, і саме він допоміг йому знайти підприємство для поставки дизельного пального. ОСОБА_13 йому розповів, що є клієнт на дизельне пальне, але для цього потрібні гроші готівкою. ОСОБА_13 виступав у ролі посередника. Директор ТОВ «Старт-Д» для здійснення закупівлі дизельного пального передав йому грошові кошти у сумі 165000 грн., які він був повинен передати ОСОБА_13 .. У п`яницю, 03.08.2012 року у вечірній час, він зустрівся з ОСОБА_13 біля магазину «Спорт-Майстер» у центрі міста Дніпропетровська, де передав ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 165000 грн. В той час, фірма, яка закупала дизельне пальне, перерахувала на рахунок ТОВ «Старт-Д» суму грошей за дизельне пальне. А у понеділок ОСОБА_13 перестав відповідати на телефоні дзвінки і виходити на зв`язок, і як вияснилося пізніше, дизельне пальне не було поставлено на фірму. У зв`язку із цим ТОВ «Старт-Д» повернуло кошти фірмі. При зустрічі з ОСОБА_13 , останній гроші не рахував, і усі перемови щодо поставки дизельного пального він з ОСОБА_13 вели в усній формі. Кому належать гроші у сумі 165000 грн., які йому передав директор ТОВ «Старт-Д» ОСОБА_34 , йому не відомо.
Показання свідка ОСОБА_35 , який у суді пояснив, що з 31.01.2012 року по 17.06.2013 року йому належало підприємство ТОВ «Старт-Д» і він займав посаду директора. Підприємство займалося господарською діяльністю по купівлі-продажу різноманітної продукції, у тому числі здійснювало посередницьку діяльність з продажу дизельного пального. З моменту відкриття ТОВ «Старт-Д» знаходилося за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.Сєрова, 21, після чого переїхало у м.Запоріжжя на вул.Мурманську, 4. Коли підприємство знаходилося по вул. Сєрова, 21, у штаті було 7 менеджерів, серед яких працював ОСОБА_20 . Менеджери займалися пошуком клієнтів на дешеве пальне. В кінці липня 2012 року між ТОВ «Старт-Д» та ТОВ «Дніпро-Білогір`я» був укладений договір на поставку дизельного пального на суму 165000 грн. ОСОБА_20 знайшов поставщика дизельного пального, їх влаштовувала ціна, але потрібно було оплатити готівкою 165000 грн. У той час у ТОВ «Старт-Д» був відкритий рахунок у банку «Аксіома», і він зняв у банку зі свого рахунку гроші у сумі 165000 грн., які передав ОСОБА_20 . Зі слів ОСОБА_20 йому відомо, що останній передав гроші ОСОБА_13 . У подальшому, оскільки дизельне пальне не було поставлено ТОВ «Дніпро-Білогір`я», ТОВ «Старт-Д» прийшлося повернути гроші ТОВ «Дніпро-Білогір`я». У червні 2013 року він продав ТОВ «Старт-Д» ОСОБА_36 та передав всю документацію новому володільцю. Також під час продажу підприємства він передавав документацію стосовно нестачі грошових коштів підприємства у сумі 165000 грн..
Показання свідка ОСОБА_37 який у суді пояснив про те, що він працює технічним директором ТОВ «Дніпро-Білогір`я». «Караван» - це Херсонська нафтова компанія, яка займається поставкою нафтових продуктів. Рік тому назад один із знайомих менеджерів порекомендував підприємство ТОВ «Старт-Д», як постачальника дизельного пального. Між ТОВ «Дніпро-Білогір`я» та ТОВ «Старт-Д» був укладений договір поставки дизельного пального. ТОВ «Дніпро-Білогір`я» переказало грошові кошти на рахунок ТОВ «Старт-Д», але фірма «Караван» не доставила їм пальне. Через добу грошові кошти були повернуті підприємству.
Показання свідка ОСОБА_38 , яка в суді пояснила, що вона працює на посаді начальника планово-економічного відділу «Дніпро-Білогір`є». Підприємство «Дніпро-Білогір`є» займається сільськогосподарською діяльністю. У зв`язку з тим, що на підприємстві сталися проблеми з поставщиком пального, підприємство шукало нового поставщика і хтось запропонував ТОВ «Старт-Д». Спочатку на підприємство скинули рахунок, який «Дніпро-Білогір`я» проплатило, після чого на склад заїхала машина. Але дизельне пальне так і не було доставлено і через якийсь період гроші були повернені.
Показання свідка ОСОБА_39 в суді про те, що він працює керівником ТОВ «Дніпро-Білогір`є». Влітку 2012 року йому зателефонував начальник безпеки і повідомив, що прийшов бензовоз, який після того, як вони оплатили рахунок за дизельне пальне, не поїхав на склад, а уїхав у другому напрямку. У той же день грошові кошти були повернені.
Крім того потерпіла сторона вказує на письмові докази, досліджені у судовому засіданні, а саме:
-платіжне доручення № 5093 83020 від 03.08.2012 року платника ТОВ «Дніпро-Білогір`я» на суму 177284 грн. на рахунок ТОВ «Старт-Д». ( т.1 а.с. 12).
-платіжне доручення № 255 від 06.08.2012 року платника ТОВ «Старт-Д» на суму 177284 грн. на рахунок ТОВ «Дніпро-Білогір`я». ( т.1 а.с. 13).
-рахунокфактуру № 1482 від 01.08.2012 року ТОВ «Старт-Д». на поставку ТОВ «Дніпро-Білогір`я» дизельного пального в кількості 21620 л на суму 177284 грн. ( т.1 а.с. 14).
-договір поставки № 5/07 від 05.07.2012 року, згідно якого ТОВ «Старт-Д» в особі директора ОСОБА_35 зобов`язується передати у власність покупцяТОВ «Дніпро-Білогір`я» дизельне пальне. ( т.1 а.с. 15-20).
-протокол перегляду диску з камер відео спостереження магазину «Спорт Майстер» по вул. Плеханова у м. Дніпропетровську від 03.08.2012 року, в ході якого свідок ОСОБА_15 впізнав себе на відеозапису та пояснив, як він передав пакет з грошовими коштами у сумі 165000 грн. гр.. ОСОБА_13 ( т.1 а.с. 99-102).
-протокол одночасного допиту між свідком ОСОБА_15 та ОСОБА_13 від 13.02.2013 року, в ході якого кожен підтримав свої покази щодо подій 03.08.2012 року. ( т.1 а.с. 148-150).
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.02.2013 року за участю ОСОБА_13 , в ході якого ОСОБА_13 , серед наданих для впізнання фотознімків, впізнав ОСОБА_12 , як особу, якій він 03.08.2012 року передав пакет у ТРЦ «Мост Сіті Центр». ( т.1 а.с. 178-180).
-протокол одночасного допиту між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 26.02.2013 року, в ході якого кожен підтримав свої покази щодо подій 03.08.2012 року. ( т.1 а.с. 198-201).
-протокол одночасного допиту між свідком ОСОБА_23 та ОСОБА_12 від 22.03.2013 року, в ході якого кожен підтримав свої покази щодо обставин поставки дизельного пального. ( т.2 а.с. 521-54).
Інших доказів в обґрунтування обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України, потерпілою стороною суду не надано, клопотань щодо отримання додаткових доказів, у тому числі у порядку передбаченому ст.333 КПК України представником потерпілого суду заявлено не було.
На думку судової колегії, суд 1-ї інстанції оцінивши всі зібрані у справі та безпосередньо досліджені у судовому засіданні докази як кожний окремо так і в їх сукупності з точки зору їх допустимості, достовірності, належності, обґрунтовано дійшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України, яке підтримано представником потерпілого, не знайшло свого підтвердження і тому обґрунтовано прийняв рішення про те, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підлягають виправданню у зв`язку з недоведеністю їх винуватості у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень з таких підстав.
Пунктом 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Принцип презумпції невинуватості закріплено статтею 62 Конституції України, як нормою прямої дії та нормами Кримінального процесуального Кодексу України.

Частинами 4,5 статті 22 КПК України в межах принципу змагальності сторін, визначено, що повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом обвинувачення може підтримуватись потерпілим, його представником. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Відповідно до ч.2, 4 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.
Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.
У відповідності до ст.91,92 КПК України обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, розміру та виду спричиненої злочином шкоди покладається на прокурора, а у разі відмови прокурора у відповідності до ст.340 КПК України від підтримання державного обвинувачення у суді, його має право підтримати потерпілий, на якого і покладається обов`язок щодо доказування.
У відповідності до норм діючого кримінального законодавства України об`єктом шахрайства, як і всіх злочинів проти власності у тому числі і ст.192 КК України є право власності, предметом злочинного посягання є майно та право на майно.
Відповідно до ст.190 КК України об`єктивна сторона шахрайства полягає у протиправному заволодінні майном або придбанні права на нього шляхом обману потерпілого чи зловживанням його довірою. З об`єктивної сторони злочин полягає в тому, що особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, сама передає таке майно винному, вважаючи, що останній має право на нього. Шахрай має на меті шляхом обману чи зловживання довірою викликати у потерпілого впевненість про вигідність або обов`язковість передачі йому майна чи права на нього. Психологічною особливістю шахрайства є те, що шахрай викликає у потерпілого спонукання, бажання передати йому майно чи уступити право на нього. Введений в оману, потерпілий сам добровільно передає винному майно чи право на майно.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.192 КК України характеризується відсутністю ознак шахрайства і полягає в тому, що особа, яка вдається до обману або зловживання довірою, не заволодіває чужим майном, не обертає його на свою або інших осіб користь, не отримує права на таке майно, а протиправно безоплатно використовує чуже майно всупереч інтересам власника для отримання майнових вигод, або обертає на власну користь грошові кошти, які на підставі тих або інших договорів і зобов`язань мають надійти на користь власника, при цьому власник не позбавляється реально належного йому майна. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є суспільно небезпечний наслідок, який, як и при шахрайстві, виявляється в майновій шкоді. Але при шахрайстві майнова шкода полягає в позбавленні власника належного йому майна внаслідок протиправного заволодіння ним і обертання його винним на свою або інших осіб користь. При заподіянні ж майнової шкоди, залежно від форми вчинення цього злочину, вона полягає у вартості використаного або спожитого майна, або в розмірі платежів, що мали б надійти, але не надійшли внаслідок обману або зловживання довірою до фондів власника, при цьому майнова шкода обов`язково повинна бути значною, або у великих розмірах.
Суб`єктивна сторона злочинів, передбачених ст.190 та ст.192 КК України характеризується прямим умислом, поєднаним з корисливим мотивом та метою.
Як встановлено судом 1-ї інстанції 5.07.2012 року між ТОВ «Старт-Д» в особі директора ОСОБА_35 та ТОВ «Дніпро-Білогір`я» в особі директора ОСОБА_39 був укладений договір поставки № 5/07, згідно умов якого ТОВ «Старт-Д» зобов`язувалося передати у власність покупця ТОВ «Дніпро-Білогір`я» дизельне паливо ЕН 590, сорт 1 від 1 в асортименті, кількості та за ціною, які визначаються у рахунках та видаткових накладних.
На виконання вищезазначеного договору за рахункомфактурою № 1482 від 01.08.2012 року ТОВ «Старт-Д» про поставку ТОВ «Дніпро-Білогір`я» дизельного пального в кількості 21620 л. на суму 177284 грн., ТОВ «Дніпро-Білогір`я» 3.08.2015 було здійснено оплату дизельного пального шляхом направлення до банку платіжного доручення № 5093 83020 від 03.08.2012 року про перерахування грошових коштів з рахунку платника ТОВ «Дніпро-Білогір`я» у сумі 177284 грн. на рахунок поставщика ТОВ «Старт-Д».
У зв`язку з не поставкою ТОВ «Старт-Д» дизельного пального у кількості зазначеній в рахунку-фактурі ТОВ «Дніпро-Білогір`я», ТОВ «Старт-Д» на вимогуТОВ «Дніпро-Білогір`я» було повернуто перераховані грошові кошти у сумі 177284 грн., відповідно до платіжного доручення № 255 від 06.08.2012 року.
Як встановив суд 1-ї інстанції зазначені факти вбачаються і з показів допитаних у суді свідків ОСОБА_37 , ОСОБА_38 і ОСОБА_39 , які тільки підтверджують факт наявності договірних відносин між ТОВ «Дніпро-Білогір`я» та ТОВ «Старт-Д», не здійсненої поставки дизельного палива та повернення грошових коштів, перерахованих ТОВ «Дніпро-Білогір`я». При цьому свідки наполягають на тому, що спілкувалися з приводу поставок саме з жінками. Таким чином зазначені докази жодним разом не свідчать про те, що ОСОБА_18 та Орловим вчинені інкриміновані їм злочини.
Суд 1-ї інстанції вірно дійшов до висновку, що відповідно до показів свідків ОСОБА_40 , ОСОБА_41 та ОСОБА_20 ТОВ «Старт- Д» займалося різними видами посередницької діяльності у тому числі у сфері поставок дизельного пального. Між ТОВ «Старт Д » та ТОВ «Дніпро-Білогір`я» було укладено договір про поставку дизельного пального. Для закупівлі пального директором ОСОБА_42 на початку серпня 2012 року були зняті з банківського рахунку товариства грошові кошти у сумі 165000 грн. та передані ОСОБА_20 , який як менеджер знайшов можливість придбання дизельного пального за готівку. З показань ОСОБА_20 вбачається, що зазначені грошові кошти були передані ним ОСОБА_16 , при цьому будь-яких письмових або точних усних домовленостей з ним про дату, умови поставки, кількість дизельного пального та реквізити поставщика не було.
Представником потерпілого в суді була надана роздруківка з електронної касової книги, відповідно до якої 3 серпня 2012 року ОСОБА_20 отримав в касі товариства 165 000 грн., копія оборотносальдової відомості по рахунку 3721 за серпень 2012 року відповідно до якої на кінець періоду ТОВ мало кредит 165 000 гривень, та ксерокопія балансу ТОВ «Старт-Д» на 30 вересня 2012 року, в якому зазначено кредиторську заборгованість в сумі 152 500 грн.. Зазначені документи завірені директором ТОВ «Старт-Д» ОСОБА_43 шляхом накладення підпису та відтиску печатки товариства, та надані свідком ОСОБА_43 , який у суді повідомив, що став директором ТОВ «Старт Д» у листопаді 2014 року і власник товариства ОСОБА_32 передав йому тільки печатку товариства, будь-які статутні та бухгалтерські документи не надав, будь-яку господарську діяльність зараз товариство не здійснює і повідомити походження зазначених документів, джерело їх отримання не зміг.
Судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що надані документи не можуть бути допустимими доказами по справі, оскільки відповідно до ст.99 КПК України потерпілий зобов`язаний надати суду оригінал документа, а інших документів в підтвердження виду та розміру завданої злочином шкоди суду не надано.
Суд 1-ї інстанції переверяючи покази свідка ОСОБА_40 , про те що у червні 2013 року він продав ТОВ «Старт-Д» ОСОБА_36 та передав всю документацію новому володільцю, а під час продажу підприємства він передавав документацію стосовно нестачі грошових коштів підприємства у сумі 165000 грн., за клопотанням сторони захисту, у порядку ст.333 КПК України, здійснив заходи щодо встановлення місця проживання або перебування ОСОБА_44 для його допиту у суді для встановлення місцезнаходження бухгалтерської документації товариства. Однак ухвала суду від 27.11.2013 року про проведення слідчих та оперативно-розшукових дій щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_45 не була виконана, у зв`язку з відсутністю останнього за місцем реєстрації вказаному в реєстраційних документах товариства, і неможливістю встановлення його місця перебування. На думку судової колегії судом 1-ї інстанції, для забезпечення дослідження зазначеного доказу, були прийняті всі заходи, передбачені КПК України.
Судова колегія погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про те, що органами досудового слідства всупереч вимогам ст.242 КПК України, яка передбачає зобов`язання звернення до експерта з приводу визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, взагалі не проводилися будь-які слідчі дії направлені на встановлення розміру матеріальної шкоди спричиненої злочином та проведення з цього приводу економічної експертизи.
Крім того судом 1-ї інстанціїї за клопотанням сторони захисту у порядку ст.333 КПК України здійснювалися заходи щодо витребування бухгалтерських документів ТОВ «Старт Д» за період серпень 2012 року з метою проведення економічної експертизи для встановлення розміру завданої матеріальної шкоди. Однак ухвала суду від 27.11.2013 року про витребування документів - первинної бухгалтерської та фінансової документації по здійсненню господарської діяльності ТОВ «Старт-Д» за період часу з 1 серпня по 31 серпня 2012 року не була виконана з причини відсутності ТОВ «Старт Д» за юридичною адресою:м.Запоріжжя, вул.Мурманська, б.4; та фактичним місцезнаходженням, зазначеним в обвинувальному акті: м.Дніпропетровськ, вул.Серова, б.21.
Судом 1-ї інстанціїї за клопотанням сторони обвинувачення витребовувалася інформація щодо поданої ТОВ «Старт Д» податкової звітності за період з 1 по 31 серпня 2012 року для встановлення фінансового стану товариства, його прибутку та видатків, однак суду не були надані будь-які документи стосовно податкової звітності товариства з причини їх відсутності.
А відповідно до інформації Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції ТОВ «Старт Д» на підставі зміни місцезнаходження 8.11.2012 року взято на облік. До відомостей вносилися наступні зміни: 18.06.2013 року щодо зміни складу засновником власником частки капіталу у статуті став ОСОБА_45 , який також став керівником товариства; 12.07.2013 щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації; 12.11.2014 р. щодо відміни рішення засновників юридичної особи щодо припинення юридичної особи; 13.11.2014 р. щодо зміни керівника товариства керівником призначений ОСОБА_14 ..
Згідно інформації Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ТОВ «Старт-Д» з 21.02.2015 року перебуває на обліку в ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя у зв`язку з відміною рішення про припинення підприємства, де і знаходиться облікова справа. 17.03.2003 року зазначене товариство було взято на податковий облік у ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, 3.09.2012 року товариство було передано на облік в ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя у зв`язку зі зміною місцезнаходження. З 3.09.2012 по 13.11.2014 товариство перебувало у стадіях припинення, свідоцтво платника ПДВ анульовано 29.01.2014 за ініціативою контролюючого органу через відсутність поставок та ненадання податкових декларацій.
Судова колегія погоджується з висновками суду 1-ї інстанції, що не можуть бути доказами винуватості обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_16 у вчиненні ними інкримінованих їм злочинів і показання свідка ОСОБА_17 , які тільки підтверджують факт знайомства ОСОБА_24 та ОСОБА_18 з приводу посередницької діяльності та якісь розмови щодо повернення ОСОБА_18 грошових коштів ТОВ «Дніпро-Білогір`я», однак не містять доказів вчинення ОСОБА_18 та ОСОБА_16 злочинів щодо потерпілої сторони ТОВ «Старт-Д»; показання свідка ОСОБА_24 , які тільки підтверджують факт обміну електронними адресами ОСОБА_28 та ОСОБА_18 для здійснення посередницької діяльності з приводу поставок дизельного пального та якісь розмови щодо повернення ОСОБА_18 грошових коштів ТОВ «Дніпро-Білогір`я», однак не містять доказів вчинення ОСОБА_18 та ОСОБА_16 злочинів щодо потерпілої сторони ТОВ «Старт Д». Крім того, допитані в судовому засіданні обвинувачені не підтверджували покази зазначених свідків, наполягаючи на своїх версіях подій.
Суд 1-ї інстанції не зміг допитати за клопотанням сторони обвинувачення в якості свідка ОСОБА_28 , у зв`язку з відсутністю останньої за місцем проживання, зазначеного в матеріалах кримінального провадження та реєстрації, і неможливістю встановлення її місця перебування, при цьому судом для забезпечення дослідження зазначеного доказу були прийняті всі заходи, передбачені КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції, що не можуть бути доказом вини обвинувачених покази свідка ОСОБА_20 щодо передачі грошових коштів у сумі 165 000 грн. Орлову, та протокол перегляду диску з камер відео спостереження магазину «Спорт Майстер» по вул.. Плеханова у м. Дніпропетровську від 03.08.2012 року, в ході якого свідок ОСОБА_15 впізнав себе на відеозапису та пояснив, як він передав пакет з грошовими коштами у сумі 165000 грн. ОСОБА_13 , оскільки вони підтверджують тільки факт зустрічі ОСОБА_16 та ОСОБА_20 та передачі пакету ОСОБА_16 , що не заперечується самим обвинуваченим ОСОБА_16 , однак при цьому обвинувачений зазначає, що мова йшла про переведення безготівкових коштів в готівку, а не про поставки якихось товарів, а також він не знав, що в пакеті знаходяться грошові кошти саме в сумі 165 000 грн., оскільки не дивився у пакет, грошові кошти не рахував, а передав пакет ОСОБА_18 . Обвинувачений ОСОБА_18 взагалі заперечує факт передання йому ОСОБА_16 пакету з грошовими коштами і наполягає на тому, що вони з ОСОБА_16 спілкувалися з приводу поставки пшениці.
Аналізуючи наведене судова колегія, погоджуючись з висновками суду 1-ї інстанції, вважає, що органами досудового розслідування і стороною потерпілого не надані належні, допустимі, достовірні, взаємно узгоджені докази, які у повному обсязі підтверджують обвинувачення ОСОБА_12 у шахрайському заволодінні майном ТОВ «Старт-Д» грошовими коштами в сумі 165 000 грн. та обвинувачення ОСОБА_13 у заподіянні майнової шкоди ТОВ «Старт-Д» у сумі 165 000 грн. шляхом обману.
У відповідності до положень п.3 ч.1 ст.284, п.2 ч.1 ст.373 КПК України, у разі, якщо не доведено що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, не встановлено достатні докази для доведеності винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання, судом ухвалюється виправдувальний вирок.
З урахуванням викладеного, судова колегя вважає, що суд 1-ї інстанції розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого та підтриманого потерпілою стороною обвинувачення, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, обґрунтовано дійшов до висновку що стороною потерпілого не доведено факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, у вчиненні якого він обвинувачується, не доведено факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України, у вчиненні якого він обвинувачується, та не спростовано достовірними та належними доказами версії обвинувачених стосовно не вчинення ними інкримінованих їм кримінальних правопорушень, та прийняв рішення про виправдовування обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , у зв`язку з відсутністю в їх діях складів кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про цивільний позов ТОВ «Старт Д» про стягнення з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 165 000 грн. матеріальної шкоди, суд 1-ї інстанціїї, відповідно ч.3 ст.129 КПК України, обгрунтовано залишив цивільний позов потерпілого без розгляду, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_12 та ОСОБА_13 інкримінованих їм кримінальних правопорушень.
Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом 1-ї інстанції відповідно до положень ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, належним чином надано у вироку оцінку кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку та прийнято обґрунтоване процесуальне рішення про виправдання ОСОБА_13 та ОСОБА_12 за відсутності в їх діях складу кримінальних правопорушень, що їм інкриміновано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення у відповідності з положеннями ст.370 КПК України є законним, обґрунтованим та вмотивованим, та доводи апеляційної скарги потерпілої сторони щодо порушень, допущених судом 1-ї інстанції з цих підстав, не знайшли свого підтвердження.

В суді апеляційної інстанції представник потерпілого заявила клопотання про повторне дослідження обставин, встановленних під час кримінального провадження, так як на її думку судом 1-ї інстанції їм дана не вірна оцінка. Розглядаючи це клопотання судова колегія вважає за необхідне його відхилити оскільки обставини кримінального провадження досліджені судом 1-ї інстанції повністю і без порушень, а про нові докази у клопотанні мова не йде.

Колегія суддів вважає, що не заслуговують на увагу доводи апеляції про те, що суд 1-ї інстанції не взяв до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_16 в ході досудового слідства, де він визнавав себе винним, так як відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтувати свої виновки лише на показаннях, які він безпосередню сприймав під час судового засідання або в порядку, передбаченому ст.222 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Доводи апеляції, про те що при розгляді справи була допущена неповнота, не були досліджені всі обставини справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам, то на думку судової колегії вони є необґрунтованими, так як в апеляції взагалі не вказано що не дослідив суд. Колегія суддів вважає, що судом 1-ї інстанції дослідженні всі обставини кримінального провадження, належним чином надано у вироку оцінку кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку та прийнято обґрунтоване процесуальне рішення

Процесуальних порушень, які б могли бути підставою для скасування виправдувального вироку в ході розгляду апеляційної скарги прокурора, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405 КПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу директора ТОВ «Старт-Д» ОСОБА_14 залишити без задоволення, а вирок Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2015 року відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді