У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 336/871/16-к

№ 1-в/336/143/2016

26 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

подання Шевченківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області

про застосування покарання при наявності декількох вироків щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

В С Т А Н О В И В:

Шевченківський районний відділ кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області звернувся до суду із вищевказаним поданням, яким просить суд вирішити питання про застосування покарання щодо ОСОБА_5 при наявності вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2014 року та вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2014 року.

У судовому засіданні представник КВІ наполіг на поданні за вищевказаними підставами, а прокурор його підтримав.

Захисник заперечив на подання, вказуючи на те, що засуджений фактично вже відбував покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 року, який і був врахований у вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2014 року.

Засуджений підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню.

За положеннями ст. 539 ч.1 п.11 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2014 року ОСОБА_5 було засуджено за ст. 185 ч.2 КК України, із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України, з врахуванням покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2014 року - до позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 було звільнено від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (місяців) не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Натомість, 27 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_5 Комунарським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено вирок за ст. 15 ч. 2- ст. 185 ч.2 КК України (епізод від 28.03.2014 року), та із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України, з врахуванням покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2014 року, йому було призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Дійсно положеннями ч.1 ст. 71 КК України передбачено, що Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Натомість, ч.1 ст. 61 Конституції України наголошує, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи та вже зазначалося судом, покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2014 року було призначено ОСОБА_5 з врахуванням покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2014 року.

Покарання ж за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2014 року було призначено ОСОБА_5 з врахуванням покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 року.

При цьому, як слідує із матеріалів справи та також вже зазначалося судом, покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2014 року було призначено ОСОБА_5 з врахуванням покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2014 року.

Покарання ж за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2014 року було призначено ОСОБА_5 також з врахуванням покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 року - як і за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2014 року.

ОСОБА_5 вже відбув частину покарання, призначеного йому вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2014 року, яке було остаточно призначене, як вбачається із вищевикладеного, вже із врахуванням покарання, визначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 року (через вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2014 року).

Отже, застосування судом положень ст. 71 КК України для призначення покарання ОСОБА_5 за сукупністю вироків - вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2014 року та вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2014 року - буде суперечити положенням ч.1 ст. 61 Конституції України, оскільки покарання ОСОБА_5 за вироком суду від 12 березня 2014 року було призначено із врахуванням покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 року, частину якого засуджений фактично вже відбув за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2014 року, яким були застосовані положення ст. 70 ч.4 КК України відносно покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2014 року, який і застосував положення ст.. 71 ч.1 КК України відносно покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 року.

Більш того, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" N 7 від 24.10.2003 року коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Вказане унеможливлює застосування судом положень ст. 71 КК України при наявності декількох вироків щодо ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 71 КК України, ст. ст. 318-380, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Залишити без задоволення подання Шевченківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області про застосування покарання при наявності декількох вироків щодо ОСОБА_5 .

Ця ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1

26.09.16