Дата документу 15.06.2016
Справа № 334/5966/15-к
Провадження № 1-о/334/1/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

засудженої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження за заявами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, не працюючої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої, засудженої 20 серпня 2015 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2013 року та було остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст.ст. 79, 76 звільнена від відбування покарання з іспитовим строком до 19 вересня 2019 року тобто до досягнення молодшою дитиною засудженої семирічного віку

про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшли заяви засудженої ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2015 року, яким її було засуджено за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2013 року та було остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст.ст. 79, 76 звільнена від відбування покарання з іспитовим строком до 19 вересня 2019 року тобто до досягнення молодшою дитиною засудженої семирічного віку.

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала заяви про перегляд вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2015 року за нововиявленими обставинами з підстав викладених в них та просить вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2015 року скасувати та ухвалити новий вирок. Крім цього, суду додатково пояснила, що під час розгляду справи вона себе оговорила оскільки перебувала вагітною та погано себе почувала, а винною себе визнала щоб скоріше завершились судові засідання та щоб пом`якшити покарання. Окрім цього провину за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України вона взяла на себе оскільки її просив її цивільний чоловік, котрий потім їй пояснив, що чоловік який насправді вчинив злочин був раніше судимим і в разі визнання його винним за вчинений злочин його посадять. Крім того перебуваючи вже під вартою, у СІЗО вона зустріла чоловіка, котрий також перебуває під вартою, останній їй пояснив, що злочин за який її було засуджено вчинив він і що це він бив потерпілого, а потім забрав в нього гроші.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяви засудженої ОСОБА_5 про перегляд вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2015 року за нововиявленими обставинами з підстав викладених в них, а також додатково зазначив що дійсно існують нововиявлені обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Просив задовольнити заяви засудженої з підстав викладених в них, а також врахувати її пояснення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила щодо перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами через необґрунтованість на законі обох заяв та відсутністю самих нововиявлених обставин.

Вислухавши пояснення та думку прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , засуджену ОСОБА_5 , оглянувши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що заяви засудженої ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2015 року задоволенню не підлягають виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2015 року ОСОБА_5 засуджена за вчинення злочину за наступних обставин:

06 липня 2015 року приблизно о 20.00 годині, ОСОБА_5 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, слідуючи за фактором, що ґрунтується на наявних у неї потреб в матеріальних благах з низьких, корисливих мотивів, знаходячись поблизу зупинки громадського транспорту «БК Кірова», розташованій по проспекту Металургів в м. Запоріжжя, підійшла до раніше невідомого ОСОБА_6 та спровокувала безпричинний конфлікт з останнім, стверджуючи, що він нібито її штовхнув. У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не піддавався на провокацію ОСОБА_5 та відстоював свою точку зору, остання підійшла в безпосередню близькість до нього та переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала із лівої кишені шортів, одягнених на ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 700 гривень. Далі ОСОБА_5 розуміючи, що на даному етапі вона має реальну можливість розпоряджатись чи користуватись, викраденими грошовими коштами, намагалась сховати в своїй жіночій сумці вказані кошти, але ОСОБА_7 помітив неправомірні дії ОСОБА_5 та повідомив їй, що він бачив, як ОСОБА_5 заволоділа належними йому грошовими коштами, та запропонував повернути їх йому, інакше він буде вимушений викликати співробітників міліції, та категорично відмовилась повертати гроші ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_5 усвідомлюючи, що її дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, набули відкритий характер, діючи умисно, не реагуючи на вимоги ОСОБА_6 припинити свої злочині дії, утримуючи при собі раніше викрадені грошові кошти в сумі 700 грн., намагалась покинути місце вчинення кримінального правопорушення, але була затримана співробітниками Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.

Крім цього під час розгляду вказаної справи, рівно як і на досудовому слідстві, ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнала повністю і суду пояснила, що дійсно при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїла інкриміноване їй діяння. У скоєному щиро каялась, просила суворо не карати.

При цьому суд враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 , повністю визнала свою винність у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважав достатнім обмежитись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 .

За приписами ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне

створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

При цьому, згідно вимог ч.3 ст.459 КПК України обставини, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування.

Тобто, за змістом ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими вважаються обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

З аналізу вказаної правової норми вбачається, що нововиявленими обставинами є такі обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи, але не були відомі чи не могли бути відомі на той час суду та слідчим органам. Обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування вироку, повинні бути абсолютно новими, суттєвими, раніше невідомими слідчим органам і суду, тобто такими, що не фігурували та не досліджувались в матеріалах справи та потребують окремого розслідування.

Із змісту зазначеної статті виходить, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що вступив у законну силу, юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовують через їх попередню невідомість та істотність висновки, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до винесення судового рішення (за винятком п.4, п.5 ч.2 ст. 459 КПК України); неможливість урахування під час провадження у справі і винесенні рішення у зв`язку з невідомістю їх судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.

Таким чином, нововиявленими обставинами слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які: 1) об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; 2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Характеризуються нововиявлені обставини такими ознаками: їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх суттєве значення для справи; їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення вироку; неможливість урахування під час провадження в справі постановлення вироку в зв`язку з невідомістю їх суду; їх відкриття тільки після набрання вироком законної сили; їх спеціальне розслідування прокурором або, за його дорученням, слідчим.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами

Не є нововиявленими обставинами ті, на які посилалися як на доказ невчасно подані сторонами докази.

Суд розмежовує поняття нововиявлених обставин (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Суд вважає, що нових обставин у поданих засудженою заявах про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами зазначено не було. Жодної нововиявленої обставини, що дає правові підстави для перегляду судового рішення, засудженою у заявах не наведено, як і не надано доказів того. Крім того, у поданих до суду заявах засудженою взагалі не вказано, яке саме судове рішення вона просить прийняти за результатами розгляду її заяв про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами.

Усі перелічені у заявах засудженої обставини були відомі суду першої інстанції та враховані судом під час судового розгляду, доказам дана відповідна оцінка.

У своїх поясненнях засуджена, а також сторона захисту посилається як на нововиявлену обставину невірні показання та суперечності в показах самої засудженої, на показах яких ґрунтується вирок. Ознак, нововиявленими обставинами згідно з п.1 ч.2 ст.459 КПК України можуть бути лише завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого на яких ґрунтується вирок. Враховуючи, що завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого є кримінально караними діяннями, що передбачені статтею 384 КК України, суд вважає, що така обставина також повинна бути встановлена вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджена матеріалами розслідування.

Посилання сторони захисту на те, що показання засудженої є нововиявленими обставинами, на погляд суду, є хибними, оскільки не можуть вплинути на систему інших доказів, які були предметом розгляду суду, їх оцінки.

Частиною 4 статті 461 КПК України передбачено, що за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засуджених або вчинення ними менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено.

Суд вважає, що під час розгляду заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами ні захисником ні засудженою жодним чином не обґрунтовані, не надані та не доведені обставини, які підтверджують невинуватість засудженої або вчинення нею менш тяжкого кримінального правопорушення.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною законодавства України, не гарантує право на поновлення розгляду справи, в якій винесено остаточне рішення (рішення у справі Кучеренко проти України №41974; Європейський суд з прав людини (рішення якого є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень за застосування практики Європейського Суду з прав людини») у справах «Рябих проти Росії» та «Науменко проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантовано ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположень свобод, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення і повинні використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не зміни рішень.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що принцип остаточності судового рішення означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду та ухвалення нового рішення у справі.

Наведені засудженою, адвокатом ОСОБА_4 доводи вже були предметом перевірки, а тому не можуть вважатися нововиявленими обставинами в розумінні статті 459 КПК України, оскільки обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування. Всі ж наведені засудженою обставини були відомі суду, не доводять неправильність вироку суду, про перегляд якого просить засуджена, та безпосередньо не впливають на висновок суду, який зроблений з урахуванням усіх досліджених у судовому засіданні доказів.

Матеріали провадження в своїй сукупності не свідчать про завідомо неправдиві показання засудженої ОСОБА_5 на яких ґрунтується вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2015 року.

Навпаки, суд визнає завідомо неправдивими показання засудженої ОСОБА_5 ,

наданими нею під час розгляду кримінального провадження за нововиявленими обставинами в чистині того, що засуджена намагається уникнути відбування покарання призначеного їй вироком суду за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Враховуючи вищезазначені обставини, вислухавши думку учасників судового провадження, повно та всебічно дослідивши письмові матеріали кримінальної справи, суд приходить до висновку, що заяви ОСОБА_5 про перегляд вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2015 року за нововиявленими обставинами підлягають залишенню без задоволення, оскільки засудженою не було наведено обставин, які б не були предметом перевірки судом при постановленні вироку, та які б ставили під сумнів законність і обґрунтованість ухваленого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 20 серпня 2015 року вироку, тобто таких, які можуть бути визнані нововиявленими. Наведені засудженою докази суд визнає завідомо неправдивими, викликаними її бажанням уникнути відбуття покарання призначеного їй вироком суду, а тому суд вважає за необхідне в задоволенні заяв засудженої ОСОБА_5 відмовити

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.459,466,467 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяви засудженої ОСОБА_5 про перегляд вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2015 року за нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали після її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1