1-кп/381/20/16
381/3622/15-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м.Фастів
Колегія суддів Фастівського міськрайонного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участі секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11

потерпілої - ОСОБА_12 ,

представника потерпілої ОСОБА_13

провівши судовий розгляд у закритому судовому засіданні кримінального провадження № 0000997 від 08.06.2015 рокущодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Фастів, Київської області, з середньою спеціальною освітою, розлученого, який є батьком двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , який працює пакувальником готової продукції ТОВ «Оффервин Лимитед», судимого 09.03.2016 року вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч.4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі , згідно ст..75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 2 роки,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, -

встановила:
06.06.2015 року, приблизно об 20 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у с. Великі Гуляки Фастівського району Київської області, ОСОБА_10 , діючи без чітко визначеного умислу, вирішив забрати у дружини - ОСОБА_12 , з якою спільно не проживає з березня 2015 року, свою малолітню доньку - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Для реалізації свого умислу, ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що дружина вдома відсутня, за місцем її проживання по АДРЕСА_2 , забрав від бабусі ОСОБА_15 свою малолітню доньку ОСОБА_14 , з якою попрямував в с. Дідівщина Фастівського району Київської області.

06.06.2015 року, приблизно о 21 год., з метою ночівлі, ОСОБА_10 обрав нежиле домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та проник у сарай на території вказаного домоволодіння.

Перебуваючи у вказаному сараї разом зі своєю малолітньою донькою, ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що вона є малолітньою особою, вирішив задовольнити свою статеву пристрасть та використовуючи її безпорадний стан, яка через малолітність не могла розуміти характеру та значення вчинюваних з нею дій, або не могла чинити опір батьку, який в свою чергу достовірно знав, що ОСОБА_14 перебуває у безпорадному стані, вступив з нею в статеві зносини, спричинивши чисельні тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №68 від 11.08.2015 року у ОСОБА_14 виявлено тяжкі тілесні ушкодження: розрив задньої,стінки піхви, передньої стінки прямої кишки і сфінктерного апарату промежини; при чому розрив - з обмеженою контактуючою поверхнею, садно на обличчі справа, що виникло від дії тупих предметів, відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Тому колегія суддів вважає, ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч. 4 К К України, за ознаками: зґвалтування малолітньої, тобто статеві зносини із використанням безпорадного стану потерпілої особи, що спричинило особливо тяжкі наслідки.

Допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні зґвалтування своєї малолітньої дочки ОСОБА_14 заперечив та суду пояснив, що вони з дружиною та дітьми жили в його батька в с. Великі Гуляки, в січні 2015 року він повернувся з АТО, однак у них з дружиною почалися непорозуміння, він підозрював її у подружній зраді і в березні 2015 року дружина ОСОБА_12 разом з дітьми ОСОБА_16 та ОСОБА_14 пішла жити до своїх батьків в с. Великі Гуляки. З березня 2015 року по червень 2015 року вони з дружиною спілкувались, однак проживали окремо, з дітьми бачився десь раз на місяць, наодинці з дітьми не був і дітей не забирав. Обвинувачений зазначив, що працевлаштований у «ТОВ «Оффервин Лимитед» в с. Дідівщина та домовився із керівництвом, що його заробітну плату буде отримувати дружина.

06.06.2015 року йому стало відомо про видачу заробітної плати, оскільки коштів у нього не було, він виріщив зв`язатись із дружиною, щоб та дала йому частину зарплати. Тривалий час вона не відповідала на дзвінок, а потім сказала, що гребе сіно біля дому. Обвинувачений разом з кумом ОСОБА_17 , у якого вдома він в той час проживав та з яким у них був спільний телефон на двох, поїхали до с. Великі Гуляки. Вже будучи в с. Великі Гуляки у магазині обвинувачений купив банани та кіндери для дітей, зустрів ОСОБА_18 та домовився з ним, що він буде чекати його біля сільради та відвезе потім на автомобілі на Фастів. В магазині купив ще 1л пива та випив з ОСОБА_17 , також в магазині взнав, що його дружина на зустрічі випускників у клубі, і вони з ОСОБА_17 попрямували до клубу. В клубі обвинувачений зустрів свою дружину, її подруг та кумів, висловив обурення з приводу того, що остання його обманула. Його запросили до столу, де він вжив 150 -200 г горілки. Від когось із присутніх обвинувачений дізнався, що у його дружини є інший чоловік , через що виник конфлікт між обвинуваченим та присутніми, була бійка, також був конфлікт із ОСОБА_17 через некоректне висловлювання останнього на адресу дружини. Коли дружина сказала навіщо він повернувся і що він заважає їй жити, обвинувачений дуже обурився та пішов з клубу до батьків дружини.

Як далі пояснював обвинувачений теща ОСОБА_15 знаходилась в дворі та тримала на руках меншу доньку ОСОБА_14 , тесть ОСОБА_19 - біля входу в хату, він забрав доньку та пішов в сторону ОСОБА_20 . Це було близько 20 год 00 хв. що було далі, як пояснив обвинувачений він не пам`ятає, аж до моменту, коли очнувся в с. Дідівщина під забором. Зазначив, що вже було темно, боліла розбита голова, була гематома на лівій руці від плеча до ліктя, зламані 2 ребра., на ньому не було теніски та туфель, дитина знаходилась біля нього, сиділа на нозі. Побачив покинуту хату чи сарай, забор був розвалений, двері відкриті, зайшов всередину разом з дитиною, там лежали якісь речі, ліг на них, дитина лежала біля нього, не плакала, так і переночували. Коли прокинувся, дуже боліла голова, на дитині була кофтинка синя, колготок не було, знайшов в сараї якусь сіру наволочку та запеленав дитину, знайшов в сараї жіночі тапочки взув на себе, взяв дитину та пішов в сторону с. Кончаки. Дитина протягом всього часу поки вони спали в сараї була з ним, сторонніх осіб не було, машин ніяких не чув, сон у нього чутливий. Біля джерела в с. Кончаки вмився, кров була на лиці, на трусах, були синці на тілі. Біля джерела знаходився з дитиною до вечора, коли підійшов до чоловіка, який погодився підвезти його разом з дитиною до «Кожтресту» по вул.Чапаєва в м. Фастів. У Фастові біля «Кожтресту» він зустрів ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 з дружиною. Вони сказали йому, що матері немає вдома, тому він пішов разом з дитиною до ОСОБА_24 . Дитина була одягнена в синю кофту, наволочку була замотана. У будинку ОСОБА_25 були ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , її сини, сама ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_31 . У ОСОБА_25 посиділи, випили, знайшли колготи, які одягли та нагодували дитину. Жінки помітили, що у дитини температура, то дали її аспірину, щоб збити. Коли дитина заснула, її перенесли до кімнати. Десь о 22 год 30 хв прийшов ОСОБА_17 і вони з ОСОБА_32 стали дзвонити його дружині та вимагати від його імені викуп, о 22 год 45 хв обвинувачений сам зателефонував дружині і сказав, щоб та забрала дитинку, бо в неї температура. На що вона відповіла, мені що нема що робити, сам вези, або я завтра заберу.

Обвинувачений пояснив, що з дитиною ночували у ОСОБА_25 в одній кімнаті на старому дивані, більше нікого не було. У ОСОБА_25 теж вживали спиртне.

На наступний ранок ОСОБА_33 дитину підмила, поставивши в тазіку, обвинувачений був при цьому присутній, тілесних ушкоджень на лиці не бачив, в область статевих органів не заглядав, до дитини при цьому не придивлявся, вона була вкакана, а він, як зазначив обвинувачений «брезгує», крові не бачив, на колінах дитини був бруд.

Вдень о 15 год. 00 хв вони з дружиною зустрілись за магазином, вона віддала гроші 500грн його зарплати, а він віддав дитину. Після цього він взяв цигарки, пляшку горілки, хліб та пішов до ОСОБА_25 , потім там з`явився ОСОБА_17 та повідомив обвинуваченого, що його шукають, там же його і затримали працівники міліції. Крім того, від ОСОБА_17 він дізнався, що після того як він пішов з клубу , його возила якась червона «копійка», він купував горілку.

Обвинувачений зазначив, що зловживав алкогольними напоями, однак у стані алкогольного сп`яніня він поводиться нормально та адекватно. Коли того дня приїхав в с. Великі Гуляки вже перебував стані алкогольного сп`яніння, оскільки ще в Фастові випив 1 пляшку пива, кілька рюмок горілки з ОСОБА_17 біля 12 год. 00 хв. Потім у ОСОБА_17 чекушку горілки 0.33.мл на двох. Далі поїхали в с. Великі Гуляки, в магазині ще взяли 1 л пива та в клубі 3 неповні стакани об`ємом 200г горілки.

Не дивлячись на повне невизнання обвинуваченим своєї вини у зґвалтуванні малолітньої ОСОБА_14 , тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, вина ОСОБА_10 за наведених вище і встановлених судом обставин підтверджується крім власне його показань, в яких ці обставини частково не заперечуються з фактичного боку (час, місце, обставини, при яких він опинився та ночував з малолітньою дочкою ОСОБА_14 в сарайному приміщенні с. Дідівщина, що в подальшому поїхав з дитиною до м. Фастів, ночував у своєї знайомої ОСОБА_25 , та часу, місця і обставин за яких повернув дочку дружині), також і усією сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй допустимості та достовірності.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 - матір малолітньої ОСОБА_14 , колишня дружина обвинуваченого, суду пояснила, що з обвинуваченим вони одружились 26.07.2009 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_14 , 26.03.2014 року. Спочатку жили нормально, потім обвинувачений почав випивати, гуляти, через що вони кілька разів розходились та сходились. 21.08.2014 року обвинуваченого мобілізували, він був у зоні АТО. В січні 2015 року він повернувся з АТО. Коли випивав, то буянив, почав пропадати на кілька місяців, не виходити на зв`язок, тому потерпіла в 13 травня 2015 року подала на розлучення. Весь час вона з обвинуваченим та дітьми жили в свекра в с. Великі Гуляки. Свекр теж шукав обвинуваченого, коли той пропадав. За тиждень до 06.06.2015 року вона переїхала з дітьми до своїх батьків, які теж проживають в с. Великі Гуляки.

06.06.2015 року о 14 год 00 хв. була призначена зустріч випускників у місцевому клубі, на яку вона пішла. Десь між 17 та 18 год. до клубу зайшов обвинувачений із ОСОБА_17 . Обвинувачений був одягнений у футболку, спортивну кофту та сірі штани. Почав випитувати мене чого я тут гуляю, та хто мій кавалер.. Присутні хлопці вивели його з клубу. Обвинувачений з нами не пив, однак був якийсь агресивний, ображав мене. ОСОБА_17 теж вживав спиртне, тоді сказав навіщо він тобі, давай краще зі мною. Дівчата передали це ОСОБА_10 і у них з ОСОБА_17 з цього приводу виникла конфлікт, який потерпіла спостерігала через вікно.. Ніхто з хлопців, які були присутні ОСОБА_10 не бив. Він після цього дуже психував та побіг до батька за рушницею зі словами «Всіх постріляю!». Десь через 5 хвилин потерпілій подзвонили батьки та повідомили, що обвинувачений забрав меншу доньку та втік. Одразу з однокласниками поїхала додому до батьків. Розраховували, що зустріне обвинуваченого з дитиною по дорозі, проте не зустріла, о 21 год. зателефонувала в міліцію, до 24 год шукали його самостійно по селі разом з кумами та однокласниками. ОСОБА_17 забрали до міліції, після 01 ночі він пішов пішки до ОСОБА_34 , потерпіла теж давала пояснення в міліції.

В неділю наступного дня їздили до свекрухи у Фастів, думали, що можливо обвинувачений з дитиною там, однак вона нас вигнала. Ввечері о 00 год 30 хв вже 08.06.2015 позвонив телефон - це був ОСОБА_17 , він спитав чого я не відала гроші, то він би не забрав дитину. Тоді передав трубку обвинуваченому, який сказав, щоб я на наступний день привезла 500 грн, а він віддасть дитину, ми повинні були зустрітись біля магазину о пів на третю. Наступного дня у зазначений час біля зупинки, що поруч з магазином були мої батьки, ОСОБА_35 , її син, сестра мого батька та жінка з вуличного комітету. Коли зустрілась з обвинуваченим, дитина була квола, я віддала гроші 500 грн, а він віддав дитину, сказав, що у неї температура, вони не могли збити. Коли обвинувачений забрав дитину батьків, вона була у білій маєчці, зеленому светрі, зелених чи фіолетових колготках, коли ж обвинувачений віддавав дитину, то в рожевому платті, памперсі та носочках. На обвинуваченому була голуба футболка і сині джинси. Забравши дитину разом з батьками на автомобілі поїхали в лікарню, нас направили в приймальне відділення. Потерпіла вирішити змінити памперс дитині в машині батьків. Коли зняла його, то побачила, що в області промежини все розірвано, живе м`ясо, кров не йшла. Дитину з нашої лікарні направили в ОСОБА_36 , потім на ОСОБА_37 . Раніше обвинувачений ніколи дитину не забирав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_38 , колишня теща обвинуваченого, суду пояснила, що її дочка ОСОБА_12 7 років прожила в шлюбі з обвинуваченим, мають двох дітей. Дочка жалілась на чоловіка, він змінив багото місць роботи, тричі в нього права забирали. За кілька днів до 06.06.2015 року дочка з дітьми прийшла жити до нас. 06.06.2015 року десь о 20 год до хати зайшов обвинувачений, дочки вдома не було, вона була на зустрічі випускників у клубі. Обвинувачений був не такий як завжди, очі в нього бігали, від нього дуже було чути запах алкоголю, тілесних ушкоджень на ньому не було. Онука була одягнена у кофтинку на молнії кольору морської хвилі, колготки кольору не пам`ятає. Почувалася добре, гуляла. Обвинувачений вихопив онуку у неї рук та вискочив з хати. Вона одразу ж подзвонила дочці, та швидко приїхала, самостійно шукали обвинуваченого з дитиною, потім подзвонили в міліції, яка приїхала біля 24 год. 00 хв.

В неділю 07.06.2015 року поїхали у Фастів до матері обвинуваченого. Потім обвинувачений подзвонив та призначив зустріч на 15 год. 08.06.2015 року біля зупинки на ОСОБА_39 , сказав, щоб була без батьків, тоді віддасть дитину. Однак ми поїхали з дочкою. Коли він нас з дідом побачив, то почав ткати за вугол магазину. Дочка віддала йому 500 грн, а він віддав дитину. На зупинці біля магазину була ОСОБА_40 , її син, мій чоловік, сестра чоловіка ОСОБА_41 коли дочка принесла дитину вона була одягнена в інший одяг (рожевий сарафан, білі носочки, памперс). Дитина була ніяка, ми навіть подумали, що можливо її горілкою напоїли чи наркотиками. Обвинувачений сказав, що у дитини температура і вона кашляє. Ми повезли онуку в дитячу консультацію, там її направили в приймальне відділення. Дочка хотіла переодягнути онуку, коли зняла памперс, то закричала від того, що побачила. Інших видимих тілесних ушкоджень не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , колишній тесть обвинуваченого, підтвердивши час перебування дочки у шлюбі з обвинуваченим, суду пояснив, що 06.06.2015 року о 20 год. 00 хв обвинувачений зайшов до хати, в хаті в цей час перебував він, його дружина ОСОБА_38 та онука ОСОБА_14 . Обвинувачений був розгублений, схопив дитину та вибіг з хати в сторону магазину. Одягнений він був у спортивні штани та футболку. Тілесних ушкоджень у нього не було. Онука було одягнена в зелену кофтинку, колготки, почувалася добре. Обвинувачений був один. Жінка подзвонила дочці, вона приїхала з однокласниками, намагались його розшукати по селі, але марно. Наступного дня він подзвонив дочці і вони домовились зустрітись 08.06.2015 року о 15 год. на зупинці в районі Кадлубиця. Коли дочка забирала онуку на зупинці, крім дочки, обвинуваченого, були моя дружина, сестра, ОСОБА_28 та її син. Після того, як обвинувачений віддав онуку, її одразу повезли в лікарню, бо вона виглядала хворою, і тоді вже дізнались, що сталось.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_42 , яка є однокласницею потерпілої ОСОБА_12 , суду пояснила, що перебуває з потерпілою в дружніх стосунках, остання жалілась їй на чоловіка, оскільки той зникав з дому на декілька тижнів, знала про їх часті суперечки. 06.06.2015 року у місцевому клубі в с. Великі Гуляки у них з однокласниками була зустріч випускників. Обвинувачений з`явився близько 18 год. не один, а другом на ім`я ОСОБА_43 . Коли обвинувачений зайшов до клубу, поводився неадекватно, у нього були розширені зіниці, він усіх прискіпливо роздивлявся, кинув ОСОБА_44 пакет з фруктами. Потім вийшов з клубу, через 5 хвилин повернувся і спитав хто з хлопців її. Хлопці вивели його на вулицю, побалакали з ним, вони стояли всі надворі і курили, а тоді ОСОБА_45 почав битись зі своїм другом ОСОБА_46 , з яким прийшов. Чи вживали вони в клубі спиртні напої свідок особисто не бачила. До 20 год. обвинувачений був біля клубу, потім пішов в сторону дома. Хвилин за 15 передзвонила мати потерпілої та повідомила, що обвинувачений забрав їх меншу дочку. ОСОБА_43 залишався біля клубу, потерпіла сіла в машину з кимось з однокласників та поїхала додому. Знає, що потерпіла з друзями намагалась самостійно знайти дитину, а в понеділок ввечері свідок дізналась, що обвинувачений повернув дитину матері, і про те, що трапилось з дитиною. Свідок зазначила, що діти проживали з потерпілою, наскільки їй відомо раніше обвинувачений дітей не забирав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_47 , лікар гінекологічного відділення Фастівської ЦРЛ, суду пояснила, що 08.06.2015 року біля 15 год. до приймального відділення Фастівської ЦРЛ поступила малолітня ОСОБА_14 , 2014 р.н., зі слів матері із скаргами на рану в області статевих органів. Об`єктивно при огляді виявлено рвану рану, розірвану пряму кишку, стінку між прямою кишкою та піхвою. Такі ушкодження є наслідком насильницьких дій стороннім предметом, сама дитина не могла спричинити такі ушкодження. Зі слів матері стало відомо, що дитину кілька днів тому вкрав батько. Ушкодженням, які були у дитини не менше доби, тому рана не кровила, рана була велика, постійно виділялись калові маси, через характер рани помітити її можна одразу, навіть не маючи медичної освіти. Крім того, у дитини були ссадини на губах, червоне горло при відсутності катаральних явищ. Дитина була оглянута педіатром та хірургом, дитина була у дуже важкому стані, у дитини була сильна інтоксикація, тому були призначені антибіотики, крапельниці. Дитина була чиста, вимита, однак нервова, жахалась. Через важкий стан дитину було направлено до обласної дитячої лікарні. Свідок також зазначила, що наслідком таких ушкоджень для дитини може бути інвалідність та сильна психологічна травма.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_10 є сином її подруги, з якою вони товаришують понад 10 років, її сини з обвинуваченим перебувають в дружніх відносинах. Ввечері 07.06.2015 року о 20 год. 30 хв вона разом зі своїми синами ОСОБА_26 та ОСОБА_48 , подругою ОСОБА_49 зустріла обвинуваченого біля магазину, тверезого, однак без футболки. На руках у нього була дитина, одягнена в маєчці, кофточці та замотана в наволочку як в памперс. Обвинувачений сказав що це його дитина, раніше свідок дитини не бачила. Одяг був брудний у якихось плямах. Дитина маленька, худенька не жалілася, але була сонна та квола. Чому дитина була брудна свідок не питала. Пішли до неї додому. Ввечері дитину не переодягали, у дитини була температура, тому дали аспірин, щоб її збити. Дитина була ввечері у нього на руках. Потім поклали дитину спати у синовій кімнаті на ліжку, підклали подушками. Ввечері приходив друг обвинуваченого ОСОБА_17 , вони посиділи надворі і він пішов. Ввечері дитина впісялась, і свідок знайшла на горищі старі дитячі сірі колготки, які потім були вилучені працівниками міліції, у які одягла дитину, замотавши перед цим хусткою. Зранку замотала іншою хусткою. Тілесних ушкоджень не бачила. Коли зранку ОСОБА_50 приніс дитячі речі, вона запропонувала помити дитину, бо їй було соромно, що від неї дитину понесуть у такому брудному вигляді. Дитину помили та перевдягнули в розовий сарафан, білі носочки та памперс. Коли дитину мили, вона спокійно стояла в мисці, у неї були ноги, ручки, коліна брудні. Мив обвинувачений, вона стояла поруч тримала рушника. На статевих органах дитини нічого не було. Коли приходив ОСОБА_51 , то вони з обвинуваченим дзвонили його дружині та домовлялись, щоб та забрала дитину. Наступного дні в обід приїхали машиною дружина обвинуваченого, її батьки та забрали дитину. Брудні речі дитини я поклала на вулиці у веранду на стільчик, коли працівники міліції приїхали, віддала їх. ОСОБА_10 тоді ж працівники міліції забрали. На питання учасників судового розгляду свідок уточнила, що в будинку ночували вона., двоє її синів, ОСОБА_10 з дитиною. Ввечері надворі вживали спиртне. Це вона запропонувала помити та переодягнути дитину, бо їй було дуже соромно, що дитину від неї понесуть у брудному одязі, без колготок у брудній наволочці. Уточнила, що на кофті та майці були плями бурого кольору. ОСОБА_10 їй пояснив, що дитина без колготок, оскільки вкакалась і він їх викинув. Наволочка відзначила свідок, була дуже брудна. Брудні речі вона принесла працівникам міліції, їх огляд проводився в тій кімнаті, де спала дитина. ОСОБА_10 спав з дитиною в окремій кімнаті, чи виходив вночі не чула, дитина вночі не плакала. Зазначила, що її сини до того, що сталось з дитиною не причетні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що з обвинуваченим вони товаришують, та він проживав у нього з березня 2015 року. 06.06.2015 року обвинувачений збирався їхати в с. Великі Гуляки до дружини. Вдома її не було, вона була на зустрічі випускників у клубі, куди вони з обвинуваченим пішли. Коли зайшли їх запросили за стіл, хвилин 30 вони посиділи, потім обвинувачений з дружиною виходили, потім на вулиці був конфлікт між ОСОБА_52 та хлопцями, йому трохи дісталось, потім він кудись побіг. Далі приїхала міліція, шукали його через те, що він забрав дитину. Заперечив конфлікт між ним та обвинуваченим.

Свідок пояснив, що вдень 06.06.2015 року вони з обвинуваченим випили по 100г горілки, на зустрічі він випив ще 200-250 г, ОСОБА_45 теж пив спиртне. 07.06.2015 року свідок зустрів обвинуваченого біля магазину «Кожтрест», той йому сказав, що забрав дитину і йшов пішки, ночував біля ставка та спостерігав за рибалками, також попросив його принести ліки та дитячі речі, щоб переодягнути дитину, так як взяв її брудну. Оскільки дівчина свідка фармацевт, він того ж вечора близько 23 год 00 хв приніс ліки до ОСОБА_53 , віддав ліки і пішов додому. До будинку не заходив. Вночі з 07 на 08.06.2015 року спілкувався по телефону з потерпілою, сказав, що знайшов ОСОБА_54 з дитиною, щоб вона приїжджала і забрала. Вона сказала, що вже пізно. 08.06.2015 року о 09 ранку свідок приніс дитячі речі (платтячко,носочки). Він , обвинувачений та ОСОБА_33 сиділи надворі. Потім обвинувачений пішов в хату і приніс дитину переодягнену в поганому стані, їй міряли температуру, вона була млява. ОСОБА_55 подзвонив дружині, щоб приїхала, в розмові йшлося про 500 грн. Обвинувачений попросив його посидіти на другій стороні зупинки під час зустрічі з дружиною, вони зустрілись, а потім спілкувались за магазином. Після цього свідок повернувся у двір до ОСОБА_53 , через 15 хвилин приїхала міліція. Про те, що дитина зґвалтована, дізнався від міліції.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_56 суду пояснила, що ОСОБА_57 знає кілька років, 08.06.2015 року зайшла о 10 год ранку до неї разом зі подружкою ОСОБА_49 та її чоловіком ОСОБА_58 , щоб зарядити телефон. Були на подвір`ї її сини ОСОБА_26 та ОСОБА_59 , був ОСОБА_10 з дитиною. Дитина була у нього на руках, він її кормив. Дитина одягнена в платтячко, носочки, памперс, сиділа спокійно, не плакала, була млява. Свідок попробувала лоб, у дитини була температура, дали дитині ? таблетки аспірину, вона поїла та заснула, ОСОБА_10 дитину нікому не віддавав, раніше його не бачила. ОСОБА_10 поводився адекватно, вживав спиртне. Після обіду приїхала міліція, забрали його та синів ОСОБА_60 . Коли був огляд місця події свідок не брала участь, але заходила в хату, бачила речі, які вилучались. Коли дізналась, що дитина зґвалтована не повірила, тому що дитина була дуже спокійна.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_61 , рідна сестра обвинуваченого, позитивно охарактеризувала обвинуваченого як хорошого сина, брата та батька. До служби в АТО він був спокійний, проживав з дружиною та дітьми в батька. Працював на підприємстві в с. Дідівщина. Коли він був в АТО вони з дружиною почали жити окремо. Знає, що він приїжджав до мами та скаржився на конфлікти з ОСОБА_62 . Свідок зазначила, що обвинувачений коли вип`є, може псіхувати, але в конфліктній ситуації спалахує нешвидко. Дітей брат любить, У період з 06 по 08. 06.2015 року їй телефонували з міліції, чи не міг він прийти до неї, але вона його в ті дні не бачила, телефонного зв`язку із ним не було.

Свідок ОСОБА_63 , яка є матір`ю обвинуваченого, від дачі свідчень в судовому засіданні відмовилась, скориставшись правом, наданим їй ст. 63 Конституції України.

Оцінюючи у сукупності показання потерпілої ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_38 , ОСОБА_19 , ОСОБА_64 , ОСОБА_42 ОСОБА_25 , ОСОБА_17 , ОСОБА_56 , ОСОБА_61 , суд також виходить з таких даних, що встановлені іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, згідно довідки Фастівської ЦРЛ (а.с.9 Т.4) ОСОБА_14 0 14 год 50 хв 08.06.2015 року поступила до приймального відділення Фастівської ЦРЛ з діагнозом травматичний розрив анального каналу, розрив ректальної перетинки, рани промежини, ГРВІ, гострий ринофарингіт.

Згідно висновку есперта № 68 від 08.06.- 11.08.2016року у ОСОБА_14 , 26.03.2014 року виявлено наступні тілесні ушкодження :розрив задньої стінки піхви, передньої стінки прямої кишки і сфінктерного апарату промежини; садно на обличчі справа , що виникли в результаті дії тупих предметів, при чому розрив - з обмеженою контактуючою поверхнею та мають ознаки : розрив піхви, прямої кишки і сфінктерного апарату промежини тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя; садно - легких тілесних ушкоджень. У зв`язку із важкістю стану дитини огляд дівочої перетинки і відбір зразків для сперматозоїдів не проводився. Однак під час лікування в стаціонарі хірургічного відділення КМДКЛ № 2 м. Київ проводилося оперативне втручання з проведення пластики дівочої перетинки , що вказує на те, що цілісність її була порушена. Враховуючи вік дитини, вона не могла досягнути статевої зрілості. Виявлений розрив задньої стінки піхви, передньої стінки прямої кишки і сфінктерного апарату міг виникнути при насильницькому статевому акті (зґвалтуванні), оскільки виник в результаті дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким міг бути напружений статевий член. (а.с.117-119 Т.4). При цьому вказаний висновок є належно мотивований, грунтується на підставі дослідження відомостей, які експерт сприймав безпосередньо, та на підстав медичної документації потерпілої ОСОБА_14 , наданій у втановленому КПК порядку ( ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів (а.с.153-157, 159-163 т.4.)
Згідно протоколу огляду місця події від 08.06.2015 року (а.с.10-14 Т.4) об`єктом огляду є заброшений одноповерховий будинок по АДРЕСА_3 , огороджений зламаним дерв`яним парканом, вхідні двері відчинені з пошкодженнями, в будинку протягом тривалого часу нікого не було, під час огляду нічого не вилучалось.

Під час додаткового огляду місця події від 08.06.2015 року (а.с.50-55 Т.4) в присутності понятих ОСОБА_65 та ОСОБА_66 при огляді сарайного приміщення на території вищевказаного подвір`я ОСОБА_10 показав , що зайшов до приміщення сараю разом з дочкою ОСОБА_14 через дерев`яні двері, «ліг спати разом з дочкою, в цей час перебував в нетверезому стані, і здійснив половий акт, а саме ліг ззаді дочки, приспустив їй коготки і труси за зайшов своїм половим органом, в цей час дитина плакала і кричала, але він все одно продовжував. Потім побачив, що вона в крові, взяв наволочку, яка лежала на підлозі, витер її.» При огляді наволочку білого кольору з плямами крові було вилучено та поміщено до спец пакету № 3163210.

Судом в якості свідків з приводу проведення даної слідчої дії були допитані поняті ОСОБА_67 та ОСОБА_68 , які підтвердивши суду свою участь при проведенні огляду місця події, зазначили про таке.

Так, допитаний в судому засіданні свідок ОСОБА_67 суду пояснив, що при огляді був присутній обвинувачений ОСОБА_10 , працівники міліції, ще один понятий. Все було знято на камеру. При цьому обвинувачений пояснював, що йшов з с. Великі Гуляки з дитиною, стемніло, вирішив заночувати. Обвинувачений самостійно показував, куди заходів і виходив. Він повів нас на подвір`я, потім зайшов в середину сарая і показував на матрас, на якому він спав з дитиною, він на нього особисто не лягав, але розповідав, де лежав він, де лежала дитина. Він також показав на місце, де взяв наволочку, щоб витерти дитину від крові, її знайшли не там, де він казав, а трохи далі відкинуту. Розповідав він все добровільно, ніякого тиску на нього не здійснювалось , будь-яких заяв про тиск з боку працівників міліції не надходило..

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_68 , суду пояснив, що обвинувачений сам розказував як потрапив на ділянку, як відкрив двері, показав на матрас, на якому лежав з дитиною, потім вказав на наволочку, яка була в крові, та пояснив, що нею він витирав дитину від крові. Показував як положив дитину, як дитина лежала., що він лежав біля неї. Він сказав, що зґвалтував дитину, що було зафіксовано в протоколі, який свідок підписав в якості понятого. Тиску на обвинуваченого при цьому не було, він добровільно розказував.

Згідно протоколу огляду місця події по АДРЕСА_4 , проведеного за згодою власниці домоволодіння ОСОБА_25 (а.с.23 т.4) працівниками міліції в присутності понятих в кімнаті № 3 оглянуто та вилучено дві хустки світлі з візерунком, які поміщено до спец пакету № 3163211; сірі дитячі колготки, які поміщено до спец пакету № 1608124; дитяча кофта зеленого кольору, на якій є плями бурого кольору поміщена до спец пакету № 1608122, дитяча майка світлого кольору, на якій спереду є пляма бурого кольору майже на всю поверхню, з тильної сторони є пляма бурого кольору в нижній частині до спец пакету №1608123; кусок світлої тканини, на якій є нашарування речовини коричневого кольору до спец пакету № 1608125.

У власноруч написаній заяві від 08.06.2015 року ОСОБА_10 зазначив, що «ішовши з с.Великі Гуляки разом зі своїм дитям ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зайшовши в с. Дідівщина, я найшов заброшену хату, де ми й заночували в сарайному приміщенні. Знайшовши ватне одіяло, де я положив дитину, вранці я побачив, що вона в крові та зрозумів, вона була зґвалтована мною ОСОБА_10 .. Я після цього знайшов в сараї наволочку. Закутів дитину і пішов вдоль р.Ірпінь, де знайшов машину, на якій добрався до ОСОБА_20 . Я цього, що зґвалтував дитину не пам`ятаю, тому що був в стані алкогольного сп`яніння.»

При цьому, заяв від ОСОБА_10 під час судового розгляду про те, що на нього чинився тиск при написанні даної заяви не надходило.

Згідно дослідженого шляхом перегляду в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту від 09.06.2015 року в с. Дідівщина при його проведенні ОСОБА_10 , в присутності захисника, експерта, понятих за власною згодою, без будь-якого тиску показав, що 06.06.2015 року поїхав до своєї дружини в с. Великі Гуляки, вдома не застав і поїхав разом з кумом до клубу, де була зустріч випускників, де він вжив близько 3-х стаканів горілки, після чого зав`язалась бійка, в результаті якої його побили, далі він не пам`ятає, як дійшов до тещі та забрав дитину ОСОБА_14 , якій 1 рік 2 місяці. Після цього попрямував з нею в сторону ОСОБА_20 , так як почало темніти, добрався до вказаної хати і заночував в сараї, спали на підлозі . Далі пам`ятає, що прокинувся вранці і дитина була в крові, чому не знає. Побачив у себе сліди крові на трусах біля річки, в сараї не бачив, бо там було темно. Закутав дитину, пішов з нею в сторону ОСОБА_20 , ходив до вечірнього часу, побачив біля джерела автомобіль, спитав у водія, щоб підвіз до ОСОБА_20 , той погодився. При цьому, ОСОБА_10 провів учасників слідчого експеримента до вказаного сараю, показав місце, де вони лежали з донькою на одіялі, зазначив, що донька лежала ліворуч від нього. Коли прокинулись на дитині не було колготок. Він знайшов в сараї простиню, якою обмотав дитину. Вийшов з сараю і пішов попід річкою, дійшов до джерела в с. Кончаки Фастівського району. Там побачив автомобіль, попросив водія підвезти до ОСОБА_20 . Також зазначив, що коли переодягав дитину, у неї були сліди крові на ногах. Дружині, коли віддавав дитину сказав, що помив та переодягнув дитину, що у неї підвищена температура. Не пам`ятає при яких обставинах відбулось зґвалтування , так як був у стані сильного алкогольного сп`яніння. (а.с.90-95 Т.4).

При цьому, на питання учасників судового розгляду з приводу даної слідчої дії обвинувачений ОСОБА_10 підтвердив, що будівля до якої провів ОСОБА_69 учасників слідчого експеримента є тим сарайним приміщенням, де він ночував з донькою. Не заперечив сказаного при проведенні слідчого експерименту. Підтвердив, що жодного тиску на нього при проведенні слідчої дії не було, була пропозиція щиро розказати все, він намагався допомогти слідчому. Однак зауважив, що у нього через бійку в клубі була побита голова, зламані 2 ребра з правого боку, тому він весь час під час слідчого експеримента тримається за правий бік, синці під очима, що він не пам`ятає, що відбувалось з ним та дитиною після того, як він вийшов від батьків дружини, як дійшов до с. Дідівщина, пам`ятає вже, як очнувся біля паркану, лежав на землі, дитина сиділа у нього на нозі, і на дитині вже не було колготок, він їх викинув, коли вийшов від батьків дружини. Також сказав, що не пам`ятає чи були сліди крові на дитині, коли він проснувся зранку, а кров на трусах це його кров, оскільки в нього була побита голова. На футболці і штанах не було крові.

Оцінюючи твердження обвинуваченого про наявність у нього тілесних ушкоджень , у тому числі зламаних ребер, побитої голови суд виходить із того, що даних, які би об`єктивно підтверджували наявність вказаних ушкоджень чи звернення обвинуваченого з відповідними скаргами до закладів охорони здоров`я у період з 06.06. по 08.06.2015 року ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту суду не надано. Крім того, обвинувачений в судовому засіданні зазначає про зламані ребра з правого боку, однак під час слідчого експеримента тримався за лівий бік, і про зламані ребра не згадував. Також суд оцінює такі твердження обвинуваченого у співставленні із поясненнями потерпілої ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_42 , які зазначили, що ніхто з присутніх в клубі хлопців його не бив, однак у нього виник конфлікт з ОСОБА_17 , сам ОСОБА_17 конфлікт з обвинуваченим заперечує.

Що стосується головного болю, то під час судового розгляду обвинувачений зазначав, що голова боліла, коли він зранку прокинувся в сараї, коли ходив біля джерела, і перестала боліти, коли вжив спиртне у Шептицької, що з огляду на кількість вжитого напередодні ввечері спиртного, зокрема, 200-250 г горілки у клубі, вжиті горілка і пиво протягом дня, цілком міг бути наслідком похмільного синдрому.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 308 від 25.06.2015 року ОСОБА_10 під скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_10 не виявлено, в даний час ОСОБА_10 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Клінічних ознак алкоголізму під час проведення обстеження не виявлено. ОСОБА_10 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту не перебував, йому не притаманні будь-які індивідуально-психологічні особливості, які мають у нього яскраво виражений характер та могли б здійснити суттєвий вплив на його поведінку під час скоєння інкримінованих йому дій; виявляє збереженість та нормальний рівень перебігу когнітивних процесів та інтелектуальної діяльності, в сфері особистості йому притаманні - низький рівень моральних якостей психопатоподібні форми реагування, потяг до алкоголю, завищена, але нестійка самооцінка, емоційна нестійкість, нерозвинена здатність до самоспостереження та до самоаналізу, демонстративні форми поведінки, особистісний егоцентризм. (а.с.122-124 т.4)

Згідно висновку експерта № 224 від 10-19.08.2015 року на наволочці в об`єктах № 1-5(вилучена при огляді місця події в с. Дідівщина, вул.. Шевченка 41), мішку в об.№ 6-20, майці в об.№ 21-26, колготках об.№ 27-36 ( вилучені при огляді місця події по АДРЕСА_4 ), сперматозоїдів не виявлено. На наволочці, майці виявлено кров людини. Групова приналежність не визначалась у зв`язку із необхідністю збереження матеріалу для проведення подальшого дослідження із застосуванням методу ДНК-аналізу. На мішку в об. №7, 16,17,19, колготках в об.№27 виявлена кров, видова приналежність якої не встановлена. (а.с.131-132 Т.4).

Згідно до ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 КПК України (освідвування особи), а саме, з дотриманням вимог щодо забезпечення прав і свобод людини, одержання зразків належною особою у передбаченому порядку, забезпечення безсумнівного походження зразків від конкретного об`єкта, їх достовірності, правильного документування ходу і результатів слідчої дії. Після отримання зразків складається протокол (ст. 104 КПК України), в якому обов`язково повинні бути зазначені відомості про те, який саме зразок вилучено (його точну назву, характеристику та кількість); у кого він отриманий (у підозрюваного, обвинуваченого, свідка чи потерпілого); в який матеріал або ємність він упакований (поміщений) і яким чином посвідчена його ідентичність; де він буде зберігатися; зауваження, які надійшли від учасників при проведенні цієї слідчої дії. Отримання біологічних зразків (проб крові, слини, сперми, сечі та інших біологічних виділень) здійснюється за участі спеціаліста або особи, котрій доручається проведення судової експертизи. Для участі в даній слідчій дії слідчий чи прокурор зобов`язані запросити не менше двох понятих. Закон допускає проведення освідування без участі понятих у випадку застосування безперервного відеозапису ходу проведення цієї слідчої дії.
З огляду на це, протокол отримання зразків слини у підозрюваного ОСОБА_10 для проведення експертиз від 26.06. 2015 року не відповідає вимогам зазначених норм КПК України, оскільки слідчий ОСОБА_70 не є належною особою для одержання зразків слини, а тому отримав їх у непередбаченому законом порядку. Більш того, протокол не містить даних, яким чином посвідчена ідентичність зразка, який вилучається, а також де саме він буде зберігатися. До участі при проведенні цієї слідчої дії взагалі не були залучені поняті, а відеозапис ходу проведення слідчої дії не здійснювався.
Також, не відповідає вимогам вищезгаданих норм КПК України протокол отримання зразків крові у ОСОБА_14 для проведення експертиз від 11.06.2015 року, оскільки протокол не містить даних, яким чином посвідчена ідентичність зразка, який вилучається, а також де саме він буде зберігатися. До участі при проведенні цієї слідчої дії не були залучені поняті, а відеозапис ходу проведення слідчої дії не здійснювався.
Тому суд відкидає як допустимі докази протоколи отримання зразків крові для експертизи від 11.06.2015 року (а.с.101-102 Т.4) та протокол отримання зразків слини для експертизи від 26.06.2015 року (а.с.126-127 Т.4).
Водночас, суд на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України визнає недопустимими не лише ті докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.
З огляду на це втрачають своє доказове значення і дані, які містить висновок молекулярно-генетичної експертизи № № 2-04/559 від 30.07.2015 року (а.с.138-144 Т.4), під час проведення якої встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові ОСОБА_14 (об`єкт № 1) та встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка слини ОСОБА_10 (об`єкт № 2)., оскільки висновок експерта є похідним джерелом від даних протоколів, які визнані судом як недопустимі докази (а.с.138-144 Т.4).
Учасники судового розгляду вважали за недоцільне дослідження речових доказів, а саме, дитячої кофти зеленого кольору, дитяча майка, дитячиі колготок сірого кольору, двох хусток жовтого кольору з візерунками, наволочки білого кольору з плямами бурого кольору, тканини білого кольору, в судовому засіданні.
Таким чином, до обсягу доказів, які суд оцінив за правилами ст. 89 КПК України, з точки зору їх допустимості, чи ні (за відсутності очевидно недопустимих), суд вважає отриманими у порядку, встановленому КПК України наступні докази, а саме: показання в суді потерпілої ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_42 , ОСОБА_25 , ОСОБА_56 , ОСОБА_17 , ОСОБА_61 ОСОБА_65 , ОСОБА_66 ; протокол огляду місця події від 08.06.2015 року в АДРЕСА_3 ; протокол огляду місця події (сарайного приміщення) від 08.06.2015 року ; довідку Фастівської ЦРЛ щодо ОСОБА_14 від 08.06.2015 року; висновок експерта за наслідками проведення судо-медичної експертизи № 68 від 08.06.- 11.08.2016року; протоколу огляду місця події домоволодіння ОСОБА_25 по АДРЕСА_4 ; власноруч написана заява ОСОБА_10 від 08.06.2015 року; протокол слідчого експерименту від 09.06.2015 із відеозаписом його проведення; висновок експерта за наслідками проведення комплексної судово-психітричної експертизи № 308 від 25.06.2015 року; висновку експерта за наслідками проведення судово-імунологічної експертизи № 224 від 10-19.08.2015 року; речові докази- дитяча кофта, майка, колготки сірого кольору, дві хустки, наволочка, тканина білого кольору.

Оцінюючи наведені показання потерпілої ОСОБА_12 , а також свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_64 , ОСОБА_42 , ОСОБА_25 , ОСОБА_56 , ОСОБА_17 , ОСОБА_61 ОСОБА_65 , ОСОБА_66 на предмет їх належності і достовірності, суд враховує те, що вони об`єктивно підтверджуються наведеними вище доказами (протоколами слідчих дій з додатками, висновками експертів, речовими доказами і документом, окрім тих, які суд визнав недопустимими) та в дрібних деталях узгоджуються між собою наявністю достатніх даних, які прямо вказують на існування триваючого непорозуміння між обвинуваченим та його дружиною, яке продовжилось приїх спілкуванні у клубі під час зустрічі випускників; перебування обвинуваченого по місцю проживання батьків дружини, від яких він забрав свою малолітню доньку, з якою в подальшому ночував в ніч з 06.06.на 07.06.2015 року в сарайном приміщенні в с. Дідівщина; виявлення на цьому ж місці речового доказу, наволочки білого кольору, на якій виявлено плями крові; подальше перебування разом з дитиною з вечора 07.06. до 15 год. 08.06.2015 року вдома у ОСОБА_25 по АДРЕСА_4 , де дитину кілька разів переодягали, помили; виявлення в цьому ж місці речових доказів дитячої кофти, майки, коготок, двох хусток, наволочки; віданні дитини матері та виявлення у неї ушкоджень в області статевих органів; і насамкінець написання ОСОБА_10 заяви, в якій він зізнався у зґвалтуванні доньки, а тому кладе їх в основу даного рішення.
Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_25 про те, що вона не бачила на дитині жодних тілесних ушкоджень в області статевих органів, оскільки вона дитину не мила, а стояла поруч, хоч обвинувачений стверджує протилежне, що саме ОСОБА_25 мила дитину, а він тримав рушника, виходячи із того, що ОСОБА_71 тричі переодягала динину, з них двічі замотувала на область статевих органів хустку, один раз одягала памперс, а тому не помітити наявні у неї тілесні ушкодження немогла. При цьому, суд виходить із того, що потерпіла, після повернення дитини дані тілесні ушкодження помітила одразу, не маючи медичної освіти. Суд вважає такі показання свідка ОСОБА_25 спробою вигородити себе та обвинуваченого, з матір`ю, якого вона в дружніх стосунках.
Свідок ОСОБА_47 , лікар-гінеколог, яка оглядала дитину 0 15 год. 08.06.2015 року, тобто після повернення дитини матері. Зазначила, що з огляду на характер ран, їх давність не менше доби, так як рана вже не кровила, тому суд виключає можливість вчинення зґвалтування в час, коли дитина знаходилась у ОСОБА_53 .
Оцінюючи вцілому показання обвинуваченого, суд також виходить із такого. Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_19 зазначили, що обвинувачений забрав дитину в чистому одязі, не спростувавав цього в судовому засіданні і обвинувачений. Як зазначив обвинувачений при проведенні слідчого експерименту, зранку, коли проснувся побачив, що дитина в крові, у себе на трусах кров, коли був біля річки, тоді знайшов машину та поїхав на Фастів. В судовому засіданні обвинувачений повідомив, що не пам`ятає нічого з моменту, як він вийшов від батьків дружини, до того часу як очнувся під парканом, при цьому дитина сиділа в нього на коліні. При цьому обвинувачений не заявляв, що дитина брудна чи в крові. В подальшому зазначив, що дитину з рук не випускав, вона була з ним весь час, коли ночував в сараї, сторонніх осіб не було, увесь час лише з ним була дитина, коли він був біля джерела. Вже ввечері цього дня він прийшов до ОСОБА_53 і дитина, як відмітила сама ОСОБА_25 була дуже брудною.
Версія обвинуваченого про втрату пам`яті, не є переконливою, з огляду на те, що ніхто із допитаних осіб (дружина, тесть, теща, рідна сестра, ОСОБА_17 , ОСОБА_25 ,) які знали обвинуваченого протягом тривалого часу не повідмили суду про те, що у останній страждає на втрату пам`яті. Не відзначались такі прояви і під час судового розгляду, за виключенням моменту зґвалтування, про що зазначав обвинувачений, а тому суд вважає таку версію захисною, об`єктино нічим не підтвердженою.
За таких обставин, виходячи з вказаних висновків суду, оцінки доказів у своїй сукупності, які переконливо вказують на те, що виключно ОСОБА_10 мав мотив (помства дружині), можливість зґвалтувати свою малолітню доньку і, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізував їх за встановлених в даному кримінальному провадженні обставинах.
При цьому посткримінальна поведінка ОСОБА_10 , за встановлених судом обставин, що ОСОБА_10 не звернувся до закладу охорони здоров`я, знаючи про стан дитини, не пішов до с.Великі Гуляки, щоб повернути дитину матері одразу зранку 07.06.2015 року, а поїхав з дитиною з явними хворобливими ознаками до знайомих в м.Фастів, де вживав спиртні напої, а дитину віддав матері в іншому одязі, помиту, з температурою, лише на наступний день в обмін на гроші, хоча і не впливає на злочинний характер і природу самого діяння, але підкреслює його бажання уникнути відповідальності за вчинене, на що додатково вказують і обставини обрання обвинуваченим тактики захисту у суді.

Усталеною практикою ЄСПЛ встановлено наступну правову позицію.
Так, коли національні судові органи, зіткнувшись з кількома суперечливими версіями подій, поданими однією і тією самою особою, зрештою віддають перевагу показанням, які вона давала слідчим органам, а не тим, що були надані у відкритому судовому засіданні, це само по собі не є підставою для порушення питання за Конвенцією, якщо віддання такої переваги обґрунтоване, а самі показання давалися цією особою за її власним бажанням (див. «Камільєрі проти Мальти» (Camilleri v. Malta) (ухвала), № 51760/99, від 16 березня 2000 року). З іншого боку, достовірність доказів виявляється підірваною, якщо їх здобуто з порушенням права «на мовчання» та привілею проти самообвинувачення. Право не свідчити проти себе вимагає, зокрема, від сторони обвинувачення в кримінальній справі не допускати при спробах доведення своєї версії проти обвинуваченого використовувати докази, здобуті за допомогою методів примусу або тиску всупереч волі обвинуваченого (див., зокрема, рішення у справі «Саундерс проти Сполученого Королівства» (Saunders v. theUnitedKingdom), від 17 грудня 1996 року, Reports1996-VI, п. 68.
Ті обставини, що ОСОБА_10 завчасно ознайомившись зі своїми правами, у тому числі й не свідчити проти себе, давав під час слідчого експеримента всі показання виключно в присутності свого захисника, якому довіряє, об`єктивно вказує на те, що методи примусу або тиску до нього всупереч його волі не застосувалися. Тим більше, відсутність будь-якого тиску на нього підтвердив в судовому засіданні і сам обвинувачений.
Обставин, що пом`якшують покарання під час судового розгляду не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 , колегія суддів вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є особливо тяжким та умисним проти статевої недоторканості особи, дані про особу винного, який на час вчинення злочину несудимий, за місцем проживання заяв та скарг про негативну поведінку ОСОБА_10 не надходило, за час проходження військової служби характеризується негативно; є батьком двох малолітніх дітей; розлучений; на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що виправлення ОСОБА_10 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язане з такою ізоляцією покарання за вчинений ним злочин не у максимальній межі санкції, передбаченої ч. 4 ст. 152 КК України, при цьому правових підстав для застосування ст.ст. 69 та 69-1 КК України суд не вбачає, оскільки саме такий розмір покарання, на думку суду, є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_10 нового злочину.
Покарання, призначене ОСОБА_10 вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09.03. 2016 року за ч. 4 ст. 407 КК України у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки згідно положень ч.4 ст. 70 КК України виконувати самостійно.

Враховуючи доведеність обвинувачення ОСОБА_10 , призначене судом покарання, раніше обраний щодо нього запобіжний захід до набрання вироком законної сили, в порядку ст. 377 КПК України, належить залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-7, 13 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст.ст. 1, 9, 336, 371, 373-376, 378, 395, 532 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
ОСОБА_10 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на тринадцять років.
Залікувати у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_10 термін досудового тримання під вартою та початок строку відбуття покарання обчислювати йому починаючи з «08» червня 2015 року, а до набрання вироком законної сили до того ж із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України покарання згідно вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09.03.2016 року за ч. 4 ст. 407 КК України у виді трьох років побавлення волі із застосуванням ст.. 75 КК України виконувати самостійно.
Після набрання вироком законної сили речові докази: дитячу кофту зеленого кольору, дитячу майка, дитячі колготки сірого кольору, дві хустки жовтого кольору з візерунками, наволочку білого кольору з плямами бурого кольору, тканину білого кольору, які передано до кімнати зберігання речових доказів Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП у Київській області знищити.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 2215 (дві тисячи двісті п`ятнадцять) грн. 92 коп., за проведення судової молекулярно генетичної експертизи № 2-04/559 від 30.07.2015 року ( а.с. 136-144 т.4)
Обраний ОСОБА_10 запобіжний захід тримання під вартою залишити без змін, та до набрання вироком законної сили утримувати його у Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: