АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2273/16 Справа № 176/2059/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого в режимі

відеоконференції ОСОБА_6 ,

Встановила:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить скасувати ухвалу суду та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України. Вважає, що за період відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Посилається на те, що суд не звернув увагу на пом`якшуючі обставини, а саме, що він повністю визнав свою вину у вчиненні злочину та щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох дітей, його батько є інвалідом І групи та постійно потребує його допомоги.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року відмовлено в задоволенні подання Жовтоводської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 26 про умовно-дострокове звільнення від покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_6 вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2015 року було засуджено за ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
Суд, відмовляючи в задоволенні подання Жовтоводської виправної колонії № 26 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , своє рішення мотивував тим, що наявність позитивної характеристики не вказує на усвідомлення засудженим своєї вини та щире каяття у вчиненні злочинів, а поведінка останнього свідчить лише про те, що він бажає скорішого звільнення з місць позбавлення волі. Поведінка засудженого за весь період відбування покарання, в тому числі тримання його в місцях попереднього ув`язнення, не свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 на підтримання доводів його апеляційної скарги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, ознайомившись з матеріалами провадження, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи за необережний особливо тяжкий злочин.
З врахуванням викладеного у ОСОБА_6 фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на що він звертає увагу в апеляційній скарзі.
Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.
Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст. 81 КК України і застосування до нього умовно-дострокового звільнення є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його сумлінна поведінка і ставлення до праці.
Разом з тим, виходячи з даних характеристики ОСОБА_6 , з 23 січня 2015 року засуджений утримувався в Дніпропетровському СІ, працевлаштований не був. З 30 квітня 2015 року утримувався в ОСОБА_8 , працевлаштований не був. Прибувши до Жовтоводської ВК-26 Дніпропетровської області 06 жовтня 2015 року був працевлаштований, має два заохочення 28 грудня 2015 року та 25 березня 2016 року за сумлінне ставлення до праці.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2016 року ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період з 07 січня 2015 року по 26 червня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.
Як встановив суд першої інстанції, застосовані щодо засудженого заохочення передують настанню часу, коли останній набуває права на застосування умовно-дострокового звільнення та яке засуджений набув після здійснення судом зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, а не після фактичного відбуття останнім певної частини строку покарання, і прийшов до висновку, що поведінка засудженого не може свідчити про те, що він довів своє виправлення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Сам факт, що засуджений за час відбування покарання в Жовтоводській виправній колонії № 26 з жовтня 2015 року має лише два заохочення за підсумками роботи у 4-му кварталі 2015 року та 1-му кварталі 2016 року не може свідчити, що він став на шлях виправлення. Достатніх даних на підтвердження вказаного факту засуджений ОСОБА_6 не навів в апеляційній скарзі та не надав при її розгляді.

Доводи ОСОБА_6 про упереджене ставлення суду при постановленні рішення є безпідставними, як і його твердження, що суд не в повній мірі врахував обставини справи. Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обґрунтованого рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що до ОСОБА_6 не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав до задоволення клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 537-539 КПК України, колегія суддів
Постановила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4