Справа № 465/7970/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/736/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
13 червня 2016 року місто Львів

Суддя - доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2 , ознайомившись з матеріалами кримінального провадження ЄУ № 465/7970/14-к про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Франківського районного суду міста Львова від 18.05.2016 року, -

в с т а н о в и в :

Вироком Франківського районного суду міста Львова від 18.05.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання один рік позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12.03.2015 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років 6 місяців позбавлення волі, остаточно ОСОБА_3 призначено покарання чотири роки 8 місяці позбавлення волі. Зараховано ОСОБА_3 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі, призначеного даним вироком, строк попереднього його ув`язнення з 19 грудня 2015 року по 18 травня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення воді.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 307,45 грн.

Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Франківського районного суду міста Львова від 18.05.2016 року відносно ОСОБА_3 скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що вирок є не об`єктивним, оскільки в ньому не відображено усіх обставин кримінального провадження, які суд під час постановлення вироку повинен був би прийняти до уваги.

Зокрема вказує на те, що при закінченні досудового слідства, між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості та обрано за ч. 1 ст. 309 КК України міру покарання у вигляді арешту на строк два місяці, однак про дану угоду в оскаржуваному вироку нічого не зазначено, також є незрозумілим, чому у вироку не вказано, з яких підстав відхилена вказана угода.

Крім того, у апеляційній скарзі захисник вказує на те, що 09.12.2015 року ОСОБА_3 було етаповано до Львівського СІЗО для участі у судовому розгляді у вказаному кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 309 КК України, однак в оскаржуваному вироку дату прибуття зазначено як 19.12.2015 р.

Перевіривши матеріали провадження, вважаю, що апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ухвалою районного суду від 29.04.2016 року (а.с.52-53) у затвердженні угоди про визнання винуватості від 28.11.2014 року, укладеної між старшим прокурором прокуратури Франківського району м.Львова ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 - відмовлено, судове провадження продовжено у загальному порядку.

В мотивувальній частині ухвали від 29.04.2016 р. суд вказав, що угода про визнання винуватості суперечить вимогам КПК України та КК України, а тому відповідно до вимог ст. 474 КК України, не може бути затверджена судом.

Отже, щодо угоди, про яку вказує у апеляційній скарзі захисник, суд правомірно вирішив дане питання в ході підготовчого судового засідання, а тому підстав про її згадку у обвинувальному вироку суду не було.

Крім того, слід зауважити, що дата (09.12.2015 р.) про яку у скарзі вказує захисник про етапування у Львівську УВП УДПтСУ у Львівській обл. (№ 19) обвинуваченого ОСОБА_3 , можливо є технічною опискою, яка відповідно до ст. 379 КПК України за власною ініціативою суду, або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи може бути виправлена судом, який ухвалив рішення.

Також, як вбачається із журналу та звукозапису судового засідання (а.с. 64-69) та змісту вироку місцевого суду (а.с.70-72) з урахуванням того, що фактичні обставини справи не оспорювались учасниками судового провадження та за їх клопотанням, після з`ясування правильності розуміння обвинуваченим фактичних обставин справи та не маючи сумнівів у добровільності його позиції суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України прийшов до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Також учасника судового провадження було роз`яснено про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За змістом ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Отже, в даному випадку вирок місцевого суду може бути оскаржений учасниками судового провадження тільки з підстав призначення судом обвинуваченому покарання. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В апеляційній скарзі повинно викладатися конкретне прохання особи, що подає апеляцію, сформульоване з урахуванням того, які рішення апеляційний суд вправі ухвалити.

Як вбачається із апеляційної скарги, вказаних вимог закону захисник належним чином не виконав, а саме - не зазначив у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, крім того його твердження викладені у апеляційній скарзі, спростовуються вищенаведеним даної ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги, і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Франківського районного суду міста Львова від 18.05.2016 року - залишити без руху.

Надати адвокату ОСОБА_4 п`ятиденний строк для усунення зазначених вище недоліків, що рахується з дня отримання ним даної ухвали.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2