Дата документу 10.05.2016

Справа № 334/1774/16-к
Провадження № 1-кп/334/212/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Кам`яне, Вільнянського району, Запорізької області, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

06.07.2004 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 198 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 4 роки. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном на 2 роки;

06.06.2005 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років ;

29.07.2009 Нікітовським районним судом м. Горлівки Донецької області за ст. 391, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік 2 місяці. Звільнений 29.09.2010 року з Райковецької ВК Хмельницької області № 78 у зв`язку з відбутям терміну покарання;

18.04.2012 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді сплати штрафу.

30.05.2013 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя на підставі ст. 53 КК України штраф замінено на 50 годин громадських робіт.

25.09.2013 знятий з обліку по відбуттю терміну покарання;

02.02.2015 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді виправних робіт 100 годин. Покарання відбув 20.04.2015 року,

за обвинуваченням за ч. 2 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , раніше неодноразово засуджений за скоєння корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, відповідних висновків для себе не зробив, знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності .

02.09.2015 року, приблизно о 04 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою особою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, зайшли через відкриті двері до приміщення прийому клієнтів ломбарду «Карат», розташованого по вул. Товариській, буд. 58, в м. Запоріжжя, звідки шляхом вільного доступу викрали електричний плиткоріз марки Expert HTS-2000B помаранчевого кольору, який належав потерпілому ОСОБА_5 та який на той час здійснював ремонт приміщення ломбарду, чим спричинили останньому матеріальний збиток на суму 7 500 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 разом з невстановленою особою розпорядилися майном на власний розсуд.

В судовому засіданні, ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, суду пояснив, що викрав плиткоріз, бо не мав коштів і обставини, вчинення злочину повно викладені в обвинувальному акті. Визнає цивільний позов в повному обсязі.

Потерпілий до судового засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, в ході попередньому судового засідання цивільний позов підтримав в повному обсязі, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, просив призначити покарання на розсуд суду.

На підставі ч.3 ст.349 КК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушеннях в судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведений до кінця з причин що не залежать від його волі та

за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб .

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення його до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий за скоєння аналогічних корисних злочинів, тривалий час перебував у розшуку.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, є рецидив.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний злочин має бути призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, тому суд ураховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання , характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, рецидив, а також особистість обвинуваченого, який раніше був засуджений за скоєння злочинів проти власності, судимість не знята і не погашена за попередніми вироками , тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливо лише в умовах ізоляції від суспільства.

Враховуючи конкретні обставини справи, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого злочину, дані про його особу, суд вважає, що необхідним і достатнім для попередження скоєння ним нових злочинів буде покарання у вигляді арешту.

Цивільний позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-370,373-374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді чотирьох місяців арешту.

Відповідно до вимог ч. 5 та ч.1 ст.. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з дня затримання - 16.03.2.2016 року, до дня винесення вироку - 55 днів, зарахувати в строк відбуття покарання із розрахунку: один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, одному дню тримання під вартою відповідає один день арешту.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в СІЗО №10 м. Запоріжжя, зарахувавши термін перебування під вартою до відбуття покарання з урахуванням вимог ч.1 та 5 ст..72 КК України.

Початок відбуття строку покарання відраховувати з 16 березня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 7500 грн.

На вирок може бути подана апеляція в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим, який утримується під вартою протягом 30 днів з дня отримання копії вироку в умовах СІЗО.

Суддя: ОСОБА_1