Справа № 576/117/16-к
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
06 квітня 2016 року м. Кролевець

Кролевецький районний суд Сумської області

у складі:головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевці кримінальне провадження №0001304 від 11 грудня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, невійськовозобовязаного, освіта базова загальна середня, неодруженого, непрацюючого, судимого:

1) 23.12.2010 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ст.186 ч.І КК України до 510 грн. штрафу;

2)18.12.2012 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ст.185 ч.З КК України до 3 років позбавлення волі, 11.06.2014 звільнився за ст.4 п.а Закону України Про амністію в 2014 році з невідбутим строком покарання-1 рік 28 днів

-за ч.3 ст.187 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , громадянина України, невійськовозобовязаного, неодруженого, непрацюючого, судимого 24.12.2014 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ст.185 ч.1 КК України до 80 годин громадських робіт

- за ч. 3 ст. 187, ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 близько 12 години 00 хвилин 07.12.2015 року за попередньою змовою, розділивши ролі, спільно з ОСОБА_8 , переслідуючи мету заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, приховуючи обличчя за допомогою саморобних масок, а саме шапок з шарфами, прийшли до домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 , де проживають ОСОБА_9 , 1954 року народження, ОСОБА_10 , 1962 року народження та ОСОБА_11 , 1987 року народження. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зайшли на подвір`я зазначеного домоволодіння, де ОСОБА_8 напав з метою здійснення незаконного заволодіння чужим майном, нанісши удар кулаком в обличчя ОСОБА_9 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді крововиливу в склері правого ока, яке є легким тілесним ушкодженням та внаслідок якого потерпілий на нетривалий час втратив орієнтування. Після чого, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 проникли до незамкненого жилого будинку, в якому знаходились ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . В подальшому ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, напав на ОСОБА_11 та вимагаючи у ОСОБА_11 грошові кошти, наніс йому удар кулаком в обличчя, спричинивши легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді перелому кісток носу. Далі, з метою попередження опору потерпілих, ОСОБА_7 наказав ОСОБА_8 піти у двір спостерігати за діями ОСОБА_9 та таким чином запобігти тому, щоб останній нікого не сповістив про напад. Боячись за своє життя та життя близьких ОСОБА_10 пішла до сусідньої кімнати за грошима та віддала нападникам належні її сину ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 5000 рублів РФ, що за курсом НБУ станом на 07.12.2015 року становить 1745 гривень та 500 гривень, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покинули місце злочину та викраденим розпорядилися на власний розсуд.

У результаті протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_11 завдана матеріальна шкода в розмірі 2245 гривень.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнав, не згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті та дав показання, що потерпілого ОСОБА_11 він до подій 7 грудня 2015 року бачив два рази, коли той віддавав борг за ОСОБА_13 1000 грн, який він привіз в м.Глухів та ще один раз, але ОСОБА_8 його знав і коли ОСОБА_11 попрохав у нього близько 5000 грн. чи 7000 грн. в борг для себе і ОСОБА_13 , то вони з ОСОБА_8 їх йому позичили. Гроші в борг давали десь на три тижні, але ОСОБА_11 сказав, що віддасть свою частину боргу раніше і коли він перестав відповідати на їх дзвінки, то 7 грудня 2015 року вони з ОСОБА_8 вирішили поїхати в с.Будища до ОСОБА_11 і забрати у нього гроші, які давали в борг, а саме 3500 грн. Так як було холодно, то вони були вдягнені у шапки, натягнуті до очей і обличчя були в обох знизу до очей закриті шарфами. Коли вони підійшли до господарства ОСОБА_14 , то хвіртку їм відкрив батько ОСОБА_11 , якого зразу ударив в обличчя ОСОБА_8 , а потім вони вдвох зайшли в будинок, в одній із кімнат якої знаходились ОСОБА_11 та його мати. Він зразу ударив ОСОБА_11 в обличчя і у нього з носу пішла кров та спитав у нього де наші гроші, на що той відповів, що у ОСОБА_13 . Мати ОСОБА_11 була дуже налякана та прохала його, щоб він не бив її сина і вона все їм віддасть. Він також сказав ОСОБА_8 , щоб він вийшов на вулицю та дивився за дідом, щоб останній не покликав допомогу та не викликав поліцію. Мати ОСОБА_11 віддала їм гроші в сумі 500 грн. і 5000 рублів РФ та спитала, чи цього достатньо і він відповів, що достатньо. Потім ОСОБА_11 вивів їх з будинку, вони разом покурили , а після чого він з ОСОБА_8 поїхали в м.Глухів. На протязі часу всіх подій вони з ОСОБА_8 облич не відкривали до моменту, коли вийшли з будинку з ОСОБА_11 . Через день він знову приїздив до ОСОБА_14 , де з ОСОБА_15 пили чай в літній кухні, при цьому він просив пробачення у батька ОСОБА_15 . У нього був з собою пістолет-пугач, який він витягнув з карману та поклав поряд, коли спілкувався з ОСОБА_16 у літній кухні, а в подальшому подарував його ОСОБА_17 , з яким знаходиться у дружніх відносинах.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України не визнав, не згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за ч.2 ст.185 КК України не визнав та дав показання, що десь за тиждень до 7 грудня 2015 року вони з ОСОБА_7 давали в борг ОСОБА_11 десь біля 7000 грн., з яких скільки його грошей було він не рахував і не може точно сказати. Гроші в борг давали десь на 2-3 тижні, але ОСОБА_11 сказав, що віддасть їх раніше і тому вони 7 грудня 2015 року поїхали з ОСОБА_7 в с.Будища, де жив ОСОБА_11 , по борг. Обличчя у них були закриті, а саме натягнуті до очей шапки, знизу закриті до очей шарфами. Коли їхали за боргом, то у них була розмова про те, що можливо буде необхідно застосувати фізичне насильство. Коли прийшли до господарства ОСОБА_14 , то хвіртку їм відкрив батько ОСОБА_11 , якого він зразу кулаком ударив в обличчя, так як був напружений, і вони вдвох зайшли в будинок. ОСОБА_7 зразу ударив ОСОБА_11 , у якого з носа пішла кров, а йому сказав, щоб він вийшов на вулицю та спостерігав за дідом, щоб останній нікуди не пішов та не викликав поліцію. ОСОБА_11 сидів на дивані, у нього капала з носа кров, вони з ОСОБА_7 весь час були із закритими обличчями. Мати ОСОБА_11 була налякана та прохала їх, щоб не били сина та в його присутності віддавала гроші ОСОБА_7 .

Вина обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України підтверджується наданими і дослідженими судом доказами.

Потерпіла ОСОБА_10 в суді дала показання, що 7 грудня 2015 року вона з чоловіком і сином були дома. Чоловік ОСОБА_9 був у дворі, вона з сином ОСОБА_11 прибирались у будинку. Час був початок дванадцятої години. Вони розкладали палас і син сів на куток дивана. В цей час вона почула гомін у дворі, а потім в будинок забігли двоє чоловіків в масках на обличчі, як тепер вона їх знає, то першим був ОСОБА_18 , а другим ОСОБА_19 . ОСОБА_18 зразу ударив сина в обличчя, і у нього пішла кров з носу. Вона стала між ОСОБА_18 і сином, почала прохати їх, щоб не били сина, стала на коліна та прохала ОСОБА_18 не бити, казала, що хай її повісить, на що він відповів, що нам повісити це 2 хвилини. Вона була дуже налякана, вважала, що прийшли їх убити, прохала, щоб забрали все з будинку, але їх не чіпали, а потім віддала ОСОБА_18 на його вимогу 500 грн. та 5000 рос. руб. Коли вона хотіла вийти у двір, подивитись, як там чоловік, то її не випустили, при цьому ОСОБА_18 казав ОСОБА_19 , щоб той вийшов на вулицю та слідкував за дідом, щоб той нікуди не пішов. Після цих подій у чоловіка йшла кров і біля порогу була накапана кров, були тілесні ушкодження у чоловіка, синці під очима і зараз він погано бачить на одне око, у сина йшла кров з носа, були синці під очима, а вона була дуже налякана, так як вважала, що прийшли їх убити і до теперішнього часу боїться сама залишатись вдома. Вони зразу не звернулись у поліцію, тому що боялись, а коли приїхали працівники поліції, то написали заяви. Після цих подій вона питала сина, чи він брав у борг у хлопців гроші, на що він відповів, що ні.

Потерпілий ОСОБА_9 в суді дав показання, що 7 грудня 2015 року він був у літній кухні, порався по господарству, час був десь опівдні, він побачив двох незнайомих йому хлопців через вікно, вийшов у двір, почав відкривати хвіртку і побачив, що у двір заходять ці хлопці у масках і зразу він отримав удар в обличчя. Спитавши, за що ударили, йому відповіли за хорошого сина та казали, що їм потрібні гроші. Від удару у нього запаморочилося у голові, йшла кров з носа, він почував себе погано. Хлопці зайшли у будинок, а його у будинок не пустили. Знаходячись у дворі, він чув крики дружини. Один із хлопців знаходився біля нього за вказівкою другого для того, щоб він не вийшов з двору. Через деякий час хлопці вийшли з сином, обличчя у них були весь час закриті і пішли на город, а потім син повернувся і він побачив, що у нього розбитий ніс, синці під очима, син розповів йому, що хлопці вимагали гроші, але він не знає за що. Дружина віддавала їм гроші, також посилала його до сусідки за грошима. Діями обвинувачених вони всі були дуже налякані, а тому боялись звернутись до поліції, але коли до них приїхали працівники поліції, вони добровільно написали заяви про вчинення відносно них незаконних дій. На слідуючий день після вказаних подій до них знову приходив один із хлопців, який був вищий на зріст, тобто ОСОБА_18 , і про щось спілкувався в літній кухні з сином. Коли він зайшов туди, то ОСОБА_18 був у масці і під його рукавицями він побачив рукоятку пістолета.

Свідок ОСОБА_20 в суді дав показання, що восени чи взимку 2015 року йому ОСОБА_7 подарував пістолет чорного кольору, металевий, з неробочою обоймою, який він віддав своєму знайомому, у якого його вилучили працівники поліції.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дав показання, що в грудні 2015 року ОСОБА_11 в той день, коли на нього і його сімю напали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приходив до нього і розказав за події, які відбувались і він бачив, що у ОСОБА_11 розбите обличчя та розбитий ніс. Ні він, ні ОСОБА_11 не були винні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 гроші. Він був знайомий з ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , зводив їх з людиною, у якої були наркотичні засоби, і які він продав хлопцям за 500 грн., але вони сказали, що наркотичні засоби неякісні і почали від нього вимагати гроші. Спочатку вони вимагали 1000 грн., які він позичив у ОСОБА_11 і останній в м.Глухові їм віддав, а потім вимагали ще і після подій з сімєю ОСОБА_14 , вони приходили днів через три до нього і вимагали від нього гроші, також з закритими обличчями і з погрозами.

Протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_11 від 15 грудня 2015 року, в ході якого він дав показання і відтворив обставини подій 7 грудня 2015 року підтверджується, що 7 грудня 2015 року він з матірю перебував у будинку за місцем свого проживання в с.Будища Глухівського району Сумської області, а батько був у дворі. Він сидів на дивані, дивився телевізор, коли забігли в кімнату двоє чоловіків в масках, яких він потім впізнав як ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . ОСОБА_23 , не сказавши йому ні слова, зразу ударив його в обличчя і у нього пішла кров з носу, а потім ОСОБА_23 сказав ОСОБА_24 , щоб той йшов у двір дивився за батьком, щоб останній нікуди не пішов за допомогою. Потім ОСОБА_23 почав говорити, що він обіцяв гроші, не віддав, а із-за тебе людина сидить в СІЗО. Мати зразу почала кричати, за що ви бєте сина, а ОСОБА_23 їй відповідав, що ваш син пообіцяв позичити гроші і не позичив, а із-за цього людина сидить у СІЗО. Мати стала між ними, щоб собою закрити його, він боявся за життя своїх батьків Він один раз назвав ОСОБА_22 на імя, але останній сказав, що ще раз назовеш... і він зрозумів, що його продовжать бити. Мати питала у них, за що вони ударили батька, а ОСОБА_24 їй відповів, а чи знає вона як відбивають нирки. Мати віддала їм гроші, які в них були-5000 рос. рублів та 500 грн. Він раніше знав ОСОБА_21 , а познайомився з ОСОБА_22 , коли їм в м.Глухові передавав 1000 грн., які у нього позичив ОСОБА_25 для передачі ОСОБА_24 і ОСОБА_22 . Він обіцяв ОСОБА_24 позичити гроші, але не зміг цього зробити, тому що ОСОБА_26 не віддав йому борг і розуміє, що вони прийшли вимагати ці гроші. Після того, як мати віддала гроші, хлопці його забрали і всі пішли на город, де покурили, в цей час вони знімали маски, але коли підійшов батько, зразу ж їх наділи. Після вказаних подій, через день, чи два до них знову приходив ОСОБА_23 , який був у масці та з яким вони розмовляли у літній кухні і який при розмові витягнув з кишені пістолет і поклав поряд з собою.

Висновками судово-медичних експертиз підтверджується, що потерпілому ОСОБА_11 завдані легкі тілесні ушкодження у вигляді синців нижніх повік правого та лівого ока, які утворитися внаслідок нанесення удару (-ів) руками, кулаками і т.п. предметами і в час, вказаний потерпілим (а.с.102) та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя у вигляді перелому кісток носу згідно наданим рентгенознімкам та вказаного рентгенологічного діагнозу перелом обох кісток носу, які могли виникнути від ударів руками, кулаками і в час, зазначений потерпілим (а.с.109-110).

Судово-медичний експерт ОСОБА_27 в суді підтвердив дані зазначених висновків та зазначив, що висновок по перелому обох кісток носу потерпілого ОСОБА_11 він робив на підставі рентгенознімків та діагнозу лікаря рентгенолога; у потерпілого був перелом обох кісток носу, який не міг бути отриманий шість років тому.

Лікарь-рентгенолог ОСОБА_28 в суді дала показання, що вона робить опис рентгенограм за знімками, які їй надаються лаборантами, які роблять знімки відповідних органів за направленнями лікарів. Вона не памятає вже сам знімок щодо ОСОБА_11 , але в відповідному журналі зазначено, що у нього перелом носу, а значить на момент, коли робився знімок у нього був перелом носу, а не перелом шестирічної давності. Якщо у неї, як у лікаря виникають якісь питання з приводу знімків, тоді вона оглядає особу, але щодо знімка ОСОБА_11 у неї не виникало сумнівів щодо даних рентгенознімків.

Протоколами проведення слідчих експериментів з потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , в ході яких вони розказали і показали на місці про обставини вчинення злочину підтверджуються обставини вчинення злочину, зазначені у вироку. (а.с. 111-125).

Висновком СМЕ відносно потерпілого ОСОБА_9 підтверджується, що незаконними діями обвинувачених йому завдані легкі тілесні ушкодження у виді крововиливу у склеру правого ока, які могли виникнути від нанесення удару руками, кулаками та в час, зазначений потерпілим.(а.с.

Судом проаналізовані доводи обвинувачених , що вони не вчиняли розбійного нападу, а вимагали повернення своїх грошей в сумі десь близько 7000 грн., які вони позичили ОСОБА_11 і в результаті сварки з цього приводу заподіяли тілесні ушкодження потерпілим. Суд вважає, що ці твердження не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим судом, зібраним та дослідженим судом доказам по справі і розцінює їх як вибраний обвинуваченими спосіб захисту.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,-незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В судовому засіданні ні обвинувачений ОСОБА_7 , ні обвинувачений ОСОБА_8 не надали письмових доказів на підтвердження укладення між ними і потерпілим ОСОБА_11 договору позики, як того вимагає закон. Більш того, обвинувачені не могли пояснити суду скільки всього грошей вони позичили потерпілому, чиї це гроші, якщо вони належали їм, то по скільки кожен із них позичив потерпілому.

Заперечуючи, встановлені судом обставини, самі обвинувачені, даючи показання в суді, не заперечували, що вимагали гроші у потерпілих та забрали віддані потерпілими 5000 рублів РФ та 500 грн., застосовували насильство до потерпілих, в тому числі до потерпілого ОСОБА_9 коли тільки зайшли у двір та до потерпілого ОСОБА_11 у кімнаті будинку. Вони також не заперечували, що обличчя у них були закриті шапками та шарфами, та те, що вони не давали потерпілому ОСОБА_9 виходити з двору, щоб він не покликав допомогу.

Суд також не може прийняти до уваги позицію захисту, що обвинувачені не заподіювали потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень у виді перелому носу, а ці ушкодження були ним отримані ще шість років тому. Ця позиція суперечить як обставинам, встановленим судом, так і проаналізованим судом доказам. Відповідно до висновків СМЕ потерпілому ОСОБА_11 завдані легкі тілесні ушкодження у вигляді синців нижніх повік правого та лівого ока, які утворитися внаслідок нанесення удару (-ів) руками, кулаками і т.п. предметами і в час, вказаний потерпілим (а.с.102) та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя у вигляді перелому кісток носу згідно наданим рентгенознімків та вказаного рентгенологічного діагнозу перелом обох кісток носу, які могли виникнути від ударів руками, кулаками і в час, зазначений потерпілим (а.с.109-110).

Судово-медичний експерт ОСОБА_27 в суді підтвердив дані зазначених висновків та зазначив, що висновок по перелому обох кісток носу потерпілого ОСОБА_11 він робив на підставі рентгенознімків та діагнозу лікаря рентгенолога, у потерпілого був перелом обох кісток носу, який не міг бути отриманий шість років тому.

Лікарь-рентгенолог в судовому засіданні дала показання, що вона робила висновок щодо ОСОБА_29 по знімкам носу, у нього був перелом кісток носу і у неї не виникло сумнівів по наданим знімкам і тому вона не проводила огляд хворого, цей перелом не міг бути шестирічної давності.

Не знайшли підтвердження та спростовуються доказами, дослідженими в суді, доводи сторони захисту, що працівники поліції, знаючи, що у ОСОБА_11 був шість років тому назад перелом носу підтасували факти вчинення злочину обвинуваченими, ними не зазначено суду, звідки працівники поліції знали про перелом носу у потерпілого, який був шість років тому.

Суд вважає, що показаннями потерпілих, які є несуперечливими, і які суд визнає достовірними, свідка ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_20 , судово-медичного експерта ОСОБА_27 , лікаря-рентгенолога ОСОБА_28 та дослідженими судом письмовими доказами по справі, повністю доведена вина обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину і обставини, встановлені і викладені у вироку судом.

Суд вважає, що наданими і дослідженими судом доказами в повному обсязі доведена вина обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України-у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у житло.

Також ОСОБА_8 органами досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме в тому, що в середині лютого 2015 року, маючи не зняту та не погашену судимість за злочин проти власності, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно, через незачинене скло проник до автомобіля Мазда 6, який знаходився біля будинку №14 по вул. Пирогова в м. Глухів Сумської області, де з бардачка викрав шумовий пістолет типу револьвер під патрон Флобера моделі ЕКОL Vірег З, вартістю 2000 грн., належний ОСОБА_30 . З місця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд. У результаті протиправних дій ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_31 завдана матеріальна шкода в розмірі 2000 гривень.

Крім того, в кінці серпня 2015 року ОСОБА_8 , продовжуючи свою незаконну діяльність, маючи корисливий мотив та переслідуючи мету незаконного заволодіння чужим майном, повторно, шляхом вільного доступу, таємно, через незачинене скло проник до автомобіля Мерседес 200 Б д/н НОМЕР_1 , який знаходився біля будинку №48 по вул. Вознесенська, м. Глухів Сумської області, звідки скоїв крадіжку автомобільного звукопідсилювача марки Кєnwооd КАS-624, вартістю 1000 грн., належний ОСОБА_32 .

З місця події ОСОБА_8 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

У результаті протиправних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_33 завдана матеріальна шкода в розмірі 1000 гривень.

В кінці серпня 2015 року ОСОБА_8 , маючи корисливий мотив та переслідуючи мету незаконного заволодіння чужим майном, повторно, шляхом вільного доступу, таємно, через незачинені двері проник до автомобіля Фольксваген, який знаходився біля будинку №15 по провулку Пожежний, м.Глухів Сумської області, звідки скоїв крадіжку GРS навігатора XDіgіtа1 А572, вартістю 1760 грн., належний ОСОБА_34

ОСОБА_8 з місця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

У результаті протиправних дій ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_34 завдана матеріальна шкода в розмірі 1760 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_8 щодо зазначених подій дав в суді показання, що інкримінованих йому крадіжок із автомобілів він не вчиняв, а явки з повинною у нього з застосуванням фізичного насильства примусили надати працівники поліції. В ті дні, коли написані явки з повинною, до нього приходили працівники поліції з якимись документами, з яких йому диктували що писати, застосовуючи до нього фізичне насильство та примушуючи написати явку з повинною. Він зі скаргою на їх дії звертався в прокуратуру, згідно медичного обстеження у нього були виявлені тілесні ушкодження. Ніяких пістолетів він ОСОБА_35 не продавав, від нього ніяких спортивних костюмів в розрахунок за пістолет не отримував, вказавши, що має зріст близько 173 см., а зріст ОСОБА_36 значно вищий.

Свідок ОСОБА_37 в суді дав показання, що влітку, десь в червні 2015 року вони з ОСОБА_8 звязались по телефону, а коли зустрілись, то останній запропонував купити у нього пістолет Флобера, металевий, чорного кольору під револьвер-4 мм. Вони разом пішли до нього додому, де він за пістолет віддав ОСОБА_19 100 грн. та свій спортивний костюм. Пістолет у нього знаходився у кобурі в мотоциклі, і який він не знає де, загубив. Зріст він має 192 см.

Також влітку 2015 року він собі шукав підсилювач звуку, зателефонував ОСОБА_19 , який йому повідомив, що у нього є підсилювач звуку, який повинен валятись в кущах, вони разом приїхали та за магазином Радуга біля диспансера в м.Глухів Сумської області шукали його у кущах, але нічого не знайшли. Навігатор йому ОСОБА_19 не пропонував.

Із наданих прокурором і досліджених судом матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_8 , затриманий в порядку ст.208 КПК України 12 грудня 2015 року о 17-00 год. (а.с.69).

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення заява від потерпілого ОСОБА_38 прийнята 13 грудня 2015 року о 15 год.40 хв., хоча, як зазначив в заяві потерпілий, крадіжка з його автомобіля шумового пістолету типу револьвер під патрони Флобера ЕКОL Vірег З сталася в середині лютого 2015 року (а.с.154).

В цей же день-13 грудня 2015 року написана явка з повинною ОСОБА_39 , де зазначено, що він скоїв крадіжку з автомобіля пістолету Флобер 23 серпня 2015 року (а.с. 155).

В цей же день-13 грудня 2015 року о 17 год.30 хв. допитаний як свідок по зазначеним обставинам ОСОБА_37 , який в судовому засіданні показав, що пістолет він купив у ОСОБА_8 в червні 2015 року, хоча у явці з повинною ОСОБА_8 зазначав, що він вчинив крадіжку 23 серпня 2015 року, в ЄРДР внесені відомості про вчинений злочин тільки 14 грудня 2015 року (а.с.1), де зазначено, що викрадений пістолет у потерпілого в середині серпня 2015 року, а не в лютому, як зазначено в обвинуваченні.

В такому ж порядку вчинені дії органами досудового слідства і по іншим епізодам інкримінуємих ОСОБА_8 крадіжок з автомобілів, а саме: від потерпілого ОСОБА_40 прийнята заява 14 грудня 2015 року про вчинений злочин-крадіжку з його автомобіля звукопідсилювача біля належного йому будинку, де стояв автомобіль по вул.Вознесенській в м.Глухові в нічний час в серпні 2015 року (а.с.174). В цей же день написана явка з повинною ОСОБА_8 про вчинену ним крадіжку звукопідсилювача в кінці серпня 2015 року з автомобіля (а.с.175) та по зазначеним подіям 15 грудня 2015 року допитаний свідок ОСОБА_37 (а.с.180).

Аналогічно від ОСОБА_41 прийнята заява 18 грудня 2015 року про крадіжку з його автомобіля в кінці серпня 2015 року відеореєстратора (а.с.192), в цей же день прийнята явка з повинною по вказаним обставинам від ОСОБА_8 (а.с.193), та 19 грудня 2015 року допитаний свідок по зазначеним обставинам ОСОБА_37 (а.с.198).

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №199, проведеного ним з 17 грудня 2015 року по 8 січня 2016 року (а.с.105-106) у ОСОБА_8 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді саден правого стегна та лівого променево-запясткового суглобу.

Отже, аналізуючи показання в суді обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не вчиняв крадіжок із автомобілів потерпілих ОСОБА_38 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , а явки з повинною написав внаслідок застосування до нього фізичного насильства з боку працівників органу поліції, суд вважає, що вказані показання не спростовані будь-якими дослідженими судом доказами, зокрема показаннями свідка ОСОБА_42 в судовому засіданні, де він зазначив, що пістолет купив у ОСОБА_8 в червні 2015 року, ОСОБА_8 в явці з повинною зазначає, що він скоїв цю крадіжку 23 серпня 2015 року, обвинувачується у вчиненні зазначеної крадіжки в період в середині лютого 2015 року, в ЄРДР внесені відомості про зазначену крадіжку в серпні 2015 року. Також свідок ОСОБА_37 в суді зазначаючи, що йому пропонував звукопідсилювач ОСОБА_8 влітку 2015 року, за яким вони приїхали в місце за магазином Радуга м.Глухів та шукали його в кущах і не знайшли, не міг точно вказати суду, де відбувались події, який звукопідсилювач пропонував йому ОСОБА_19 та чому вони його шукали в кущах, стороною обвинувачення не надано жодного речового доказу на підтвердження вказаного, а тому суд визнає показання свідка ОСОБА_42 сумнівними та суперечливими, такими, що не спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_8 , а також сумнівними, зважаючи на досліджені судом матеріали щодо часу прийняття заяв від потерпілих, часу внесення даних в ЄРДР, явок з повинною обвинуваченого ОСОБА_8 , часу допиту як свідка в ході досудового слідства ОСОБА_42 , що свідчить про те, що показання свідка ОСОБА_42 не можуть бути прийняті судом як беззаперечний доказ у вчиненні обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що сторона обвинувачення не надала суду жодного доказу у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, а судом в ході розгляду справи їх не добуто і можливість зібрати такі докази судом вичерпана, а тому суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 підлягає виправданню в обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України за недоказаністю його винуватості в суді в інкримінуємому йому злочині.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що обвинувачені повернули зі слів потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 гроші, якими заволоділи в результаті розбійного нападу, посередньо характеризуються за місцем проживання.

Суд також враховує, що обвинувачені не розкаялись у вчиненому, раніше вчиняли корисливі злочини.

За вказаних обставин суд вважає, що обвинуваченим має бути призначене покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів і не вбачає підстав для призначення їм більш мякого покарання або з застосуванням ст.ст. 69,75 КК України.

Суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу взяття під варту на більш мякий, зважаючи, що всі ризики, які були зазначені слідчим суддею при застосуванні вказаного запобіжного заходу продовжують існувати, а тому вважає за необхідне продовжити застосований щодо них запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України і призначити йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією всього належного йому майна.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишити взяття під варту на строк 60 днів до 5 червня 2016 року включно.

Зарахувати засудженому ОСОБА_7 в строк відбутого покарання час тримання під вартою і обчислювати відбуте покарання з 12 грудня 2015 року по 6 квітня 2016 року з розрахунку відповідно до ч.5 ст.72 КК України один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнати невинуватим і по суду виправдати за недоказаністю його участі у вчиненні злочину.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України і призначити йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією всього належного йому майна.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_8 залишити взяття під варту на строк 60 днів до 5 червня 2016 року включно.

Зарахувати засудженому ОСОБА_8 в строк відбутого покарання час тримання під вартою і обчислювати відбуте покарання з 12 грудня 2015 року по 6 квітня 2016 року з розрахунку відповідно до ч.5 ст.72 КК України один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а якщо апеляційна скарга подана, то вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженими в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченим.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3