Справа № 192/1135/15-к
Провадження № 1-кп/192/6/16
В И Р О К
Іменем України
"08" серпня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне кримінальне провадження № 0000334, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2015 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який відбуває покарання у Солонянській виправній колонії № 21, зараз перебуває у Дніпропетровській установі виконання покарань № 4, який не працює, має середню освіту, неодружений, має третю ступінь інвалідності, раніше судимого:

1.) 21 листопада 2013 року вироком Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 392 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2015 року близько 07 год. 45 хв., відбуваючи покарання в Солонянській виправній колонії №21 УДПС України в Дніпропетровській області (Солонянська ВК № 21) за вироком Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 21 листопада 2013 року у виді 7 років позбавлення волі, ОСОБА_3 , знаходячись на території Солонянської ВК №21 намагався вийти з промислової зони колонії без поіменної картки, але молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Солонянської ВК №21, старший сержант внутрішньої служби ОСОБА_6 , зробив йому зауваження, на що засуджений ОСОБА_3 став поводитися агресивно та висловлюватися на адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою, після чого ОСОБА_3 було доставлено в кабінет чергового помічника начальника Солонянської ВК №21 ОСОБА_7 , де ОСОБА_3 в присутності вказаного працівника Солонянської ВК №21, маючи умисел направлений на здійснення нападу на адміністрацію установи, продовжив висловлюватися на адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою, і з метою реалізацією свого злочинного умислу, хапати його за руки та штовхати. На що ОСОБА_7 було зроблено зауваження ОСОБА_3 , але останній діючи умисно, розуміючи, що ОСОБА_6 являється молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Солонянської ВК №21 та знаходиться при виконанні службових обов`язків продовжував штовхати та хапати ОСОБА_6 за руки, висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою та погрожуючи застосуванням фізичного насильства, здійснюючи свій намір застосування щодо ОСОБА_6 фізичного насильства.

З метою припинення протиправних дій з боку засудженого ОСОБА_3 до нього було застосовано заходи фізичного впливу працівниками Солонянської ВК №21.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав повністю та пояснив, що 19 травня 2015 року він перебуваючи в Солонянській ВК №21 виходив на роботу приблизно о 08 год. В нього була поіменна картка для виходу на роботу, але під час проходження з промислової зони він був зупинений працівником колонії ОСОБА_6 . Він пред`явив ОСОБА_6 , свою картку на вихід, але ОСОБА_6 схопив його за куртку, забрав в нього поіменну картку та намагався провести обшук його речей. При цьому ОСОБА_6 проявляв агресію і виражався нецензурною лайкою. Він зробив ОСОБА_6 зауваження, що той не має проводити один обшук, на що ОСОБА_6 став тягнути його за куртку і на всі зауваження відпустити його куртку не реагував і висловлювався на його адресу нецензурною лайкою. Після того, як він відірвав руку ОСОБА_6 від своє куртки, той запропонував йому пройти до чергової частини. Він пішов за ним і коли вони зайшли в приміщення адміністрації та піднялись на другий поверх, в коридорі приміщення адміністрації, ОСОБА_6 схопив його за горло та став ображати нецензурною лайкою. Він відчув слабкість і щоб не впасти автоматично убрав руку ОСОБА_6 зі свого горла. Після цього ОСОБА_6 завів його в приміщення чергової частини, в якому перебував ОСОБА_7 , Перебуваючи в приміщенні чергової частини ОСОБА_7 образив його нецензурною лайкою, він відповів тим самим. ОСОБА_7 почав наближатись до нього. Коли ОСОБА_7 наблизився до нього то схопив його за горло і штовхнув на стінку і він вдарився головою об стіну. Він схопився двома руками за голову і виразився нецензурною лайкою та присів, після чого ОСОБА_6 вдарив його ногою по руці і він відчув сильну біль, рука повисла та перестала функціонувати. Він знову висловився нецензурною лайкою, і після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_6 завели його руки назад та одягли йому наручники та відвели у штрафний ізолятор. Також зазначив, що він ОСОБА_6 не штовхав, ніяких тілесних ушкоджень нікому не завдавав і не висловлювався на адресу будь-кого нецензурною лайкою.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ст. 392 КК України, як напад на адміністрацію установи виконання покарань, вчинений особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Незважаючи на невизнання обвинуваченням вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується такими доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який будучи допитаним в судовому засіданні 30 травня 2016 року, в режимі відеоконференції показав, що точну дату він не пам`ятає, але десь в травні 2015 року він був на роботі в Солонянській ВК №21 і працював на посаді чергового інспектора житлової зони та виконував вивід засуджених з роботи. ОСОБА_3 намагався вийти до промислової зони без поіменної картки. На його зауваження обвинувачений відреагував агресивно та образив його нецензурною лайкою. Він доставив обвинуваченого до чергової частини де в присутності чергового помічника начальника установи ОСОБА_7 , обвинувачений висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, та на зауваження заспокоїтись не реагував. Потім обвинувачений почав штовхати його, йому було зроблено попередження та наказано зупинити агресивні дії, але обвинувачений не реагував і продовжував штовхатись і хапати його за руки при цьому висловлювався на його адресу нецензурною лайкою та погрозами фізичної розправи. Після чого з метою недопущення протиправної поведінки обвинуваченого, ОСОБА_7 віддав наказ застосувати відносно обвинуваченого силу та одягти наручники, що він і зробив, відвівши руки обвинуваченого за спину.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав, що в травні 2015 року точну дату не пам`ятає він був на роботі та працював на посаді чергового помічника начальника Солонянської ВК № 21. Десь о 07 год. 30 хв. по 08 год. молодшим інспектором ОСОБА_6 було доставлено до нього в чергову частину обвинуваченого, який висловлювався нецензурною лайкою і зі слів молодшого інспектора намагався пройти до промислової зони без поіменної картки. На його запитання чому обвинувачений намагався пройти до промислової зони, той відповів грубо, на зауваження не реагував. ОСОБА_6 намагався заспокоїти обвинуваченого, на що той відмахнувся від нього рукою і штовхнув ОСОБА_6 . Він з метою недопущення нападу на працівника колонії дав команду застосувати наручники відносно обвинуваченого. Обвинувачений після того, як на нього надягли наручники погрожував ОСОБА_6 фізичною розправою.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав, точної дати він не пам`ятає, десь о 7-8 годині ранку він бачив, як обвинувачений з працівником адміністрації колонії біля чергової частини вели розмову на підвищених тонах, про щось сперечались.

Письмовими доказами:

Вироком Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 21 листопада 2013 року, згідно якого ОСОБА_3 засуджений до 7 років позбавлення волі, за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (Т.2 а.с. 72-73).

Характеристикою на ОСОБА_3 від 19 травня 2015 року, згідно якої ОСОБА_3 перебуває у Солонянській ВК № 21 з 04 грудня 2014 року (Т.2 а.с. 74).

Довідкою начальника відділу по роботі з персоналом Солонянської ВК № 21 про те, що ОСОБА_6 дійсно служив в Солонянській ВК № 21 на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки з 01 лютого 2012 року по 01 липня 2015 року (Т.2 а.с. 76).

Рапортом про застосування спеціальних засобів від 19 травня 2015 року складеним черговим помічником начальника установи ОСОБА_7 , згідно якого до ОСОБА_3 було застосовано наручники та прийом рукопашного бою «Важіль», в період часу з 07 год. 45 хв. по 08 год. 20 хв., оскільки ОСОБА_3 вчинив напад на молодшого інспектора при супроводженні до чергової частини установи та подальшому фізичному опорі в черговій зміні (Т.1 а.с. 181).

Актом від 19 травня 2015 року, складеного молодшими інспекторами ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про те, що 19 травня 2015 року о 07 год. 45 хв. відносно ОСОБА_3 за наказом чергового помічника начальника установи ОСОБА_7 було застосовано прийом рукопашного бою «Важіль» та наручники (Т.1 а.с. 180).

Постановою про тимчасове поміщення до 48 годин, засудженого в ДІЗО від 19 травня 2015 року, згідно якої ОСОБА_3 був поміщений до ДІЗО до прибуття начальника установи за вчинення фізичного опору адміністрації (Т.1 а.с. 182).

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено в судовому засіданні обставини кримінального правопорушення, та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази на підтвердження обставин злочину, є належними, допустимими та достовірними, і в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про вину обвинуваченого у вчинені злочину за пред`явленим обвинуваченням.

Суд розцінює невизнання вини обвинуваченим як намагання ухилитись від покарання за вчинений злочин, оскільки під час судового розгляду достовірно встановлено факт нападу з його боку на представника адміністрації установи виконання покарань, яким був на той час ОСОБА_6 . Посилання ОСОБА_3 про заподіяння йому під час перебування 19 травня 2015 року в черговій частині тілесних ушкоджень, суд не приймає, оскільки згідно ст. 337 КПК України - судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, і тому питання заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 повинно розглядатись в іншому кримінальному провадженні розпочатому за його заявою або за фактом заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який вину у скоєному злочині не визнав, не працевлаштований, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем відбування покарання характеризується посередньо.

З урахуванням відсутності обставин справи, що пом`якшують покарання та наявності обставини, що обтяжує покарання, а саме рецидив злочинів, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ст. 392 КК України.

Оскільки ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 21 листопада 2013 року, то призначаючи остаточне покарання за сукупністю вироків в порядку передбаченому ч. 1 ст. 71 КК України, суд вважає, що до покарання призначеного за цим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 21 листопада 2013 року.

При цьому враховуючи, що ОСОБА_3 ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року тимчасово був переведений до слідчого ізолятора для участі в даному судовому провадженні (Т. 1 а.с. 23), тому у відповідність до ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання обвинуваченому слід зарахувати строк попереднього ув`язнення починаючи з 06 серпня 2015 року (Т. 1 а.с. 42) по день ухвалення вироку.

Також суд вважає, що враховуючи ту обставину, що обвинувачений за попередньою судимістю був попередньо ув`язнений починаючи з 14 вересня 2013 року по 21 грудня 2013 року, тому заявлене клопотання ОСОБА_3 (Т.2 а.с. 26), про зарахування йому в строк покарання строку попереднього ув`язнення, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами внесеними Законом України № 838-19 від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та прикінцевих положень до вказаного Закону, підлягає задоволенню і в строк покарання за даним вироком, слід також зарахувати строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 за вироком Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 21 листопада 2013 року починаючи з 14 вересня 2013 року по 21 грудня 2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (Т. 2 а.с. 66-67).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 392 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком сім років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 21 листопада 2013 року до покаранням за цим вироком, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 08 серпня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення починаючи з 14 вересня 2013 року по 21 грудня 2013 року та з 06 серпня 2015 року по 08 серпня 2016 року включно за правилом передбаченим ч. 5 ст. 72 КК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1