Справа № 214/4811/15-к
1-кп/214/97/16
У Х В А Л А
іменем України
16 лютого 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

провівши відкрите судове засідання в м. Кривому Розі по об`єднаному кримінальному провадженню (№ 0000008 від 02.01.2015 року, №0000195 від 18.01.2015 року) відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_10 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Головуючим суддею на обговорення учасників судового провадження було поставлене питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,оскільки судове провадження не завершено до спливу строку тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор в судовому засідання просив про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ще на два місяці, оскільки існують ризики, що дають достатні підстав вважати, що останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений вчинив дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання прокурора про продовження своєму підзахисному дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що прокурором не надано достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених кримінально-процесуальним законом. Також, захисник зазначила, що обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації, міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим вона просить суд змінити міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора та просив суд обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 підтримала позицію захисника ОСОБА_5 та просила суд змінити міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію захисника ОСОБА_5 з приводу продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 та просив обрати відносно останнього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожен окремо, підтримали позицію своїх захисників з приводу питання поставленого на обговорення.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою строком на два місяці, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою суду від 29 грудня 2015 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, строком на два місяці, тобто до 26.02.2016 року.
Однак, враховуючи стадію судового розгляду даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що воно не буде завершено до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, визначеного ухвалою суду від 29 грудня 2015 року.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який вчинив у період випробувального терміну, внаслідок якого була спричинена шкода потерпілим, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

З урахуванням вищевикладеного, а також того, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, маються всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_8 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою строком на два місяці, оскільки продовжують існувати ризики передбачені ст.177 КПК України, а судове провадження не завершено до його спливу, та не вбачає підстав для зміни останньому запобіжного заходу на більш м`який.
Приймаючи вказане вище рішення, судом враховані обставини зазначені захисником ОСОБА_5 та підтримані обвинуваченим ОСОБА_8 з приводу наявності у останнього постійного місця реєстрації та міцних соціальних зв`язків, однак вказані обставини не виключають ризиків зазначених прокурором.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176 178, 179, 183, 184, 194, 331, 371 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, строком на два місяці, тобто до 14.04.2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1