1Справа № 335/5276/16-к 1-кп/335/325/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2016 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого
у скоєні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах особливого періоду, всупереч інтересам військової служби в порушення вимог ст.ст. 3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 26 лютого 2016 року без поважних причин, не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу, а саме до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово ухиляючись від військової служби до 22 березня 2016 року, тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, вчинене в умовах особливого періоду.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 11 травня 2016 року, відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненому злочині, активно сприяв у розкритті злочину. Також сторони погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України на підставі ст..69 КК України у виді арешту з відбуванням на гауптвахті строком 2 місяці.
В судовому засіданні прокурор просить затвердити угоду на умовах узгоджених сторонами.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.4 ст.407 КК України визнав повністю. Пояснив, що він повністю згоден з підписаною угодою, розуміє наслідки затвердження, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу та просить суд затвердити угоду.
Захисник в судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди, оскільки її зміст відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального кодексу.
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ст.474 ч.4, ч.5 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст.407 КК України як нез`явлення військовослужбовця вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу тривалість понад десять діб, але не більше місяця, вчинене в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст..66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі вину обвинуваченого ОСОБА_5 обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують вину ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.
При призначенні узгодженого покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст..12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проходження служби, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, тому суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства.
Вказані вину пом`якшуючі обставини суттєво знижують ступінь тяжкості скоєного злочину та з урахуванням даних про особу підсудного, суд вважає за можливе на підставі ч. 1 ст. 69 КК України перейти до покарання не передбаченого санкцією статті ч.4 ст.407 КК України у вигляді арешту з відбуванням на гауптвахті строком 2 місяці.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,
Угоду про визнання винуватості укладену між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 11 травня 2016 року - затвердити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст..407 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту з відбуванням на гауптвахті строком 2 місяці.
До набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу, застосовану відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту - залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

1)обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1