Справа №584/889/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/296/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Клопотання слідчого, прокурора, сторони кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

власника арештованого майна ОСОБА_7

представника власника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою власника арештованого майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 19 липня 2016 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2016 року за № 0000306 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Старший слідчий Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно - автомобіль ГАЗ-3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , та рідину з характерним запахом спирту у кількості 4395 літрів, розфасованих у 879 каністр з полімерного матеріалу, вилучене 16 липня 2016 року в ході огляду місця події по АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивував наявністю достатніх підстав вважати, що рідина, яка знаходиться в каністрах, є спиртом, а отже являється предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, а вилучений транспортний засіб використовувався як засіб вчинення злочину - для транспортування спирту.

Ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 19 липня 2016 року накладено арешт на автомобіль ГАЗ-3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рідину з характерним запахом спирту у кількості 4395 літрів, розфасовану у 879 каністр. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що є необхідність забезпечення збереження даного майна як речового доказу у даному кримінальному провадженні.

29 липня 2016 року ОСОБА_7 подала до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді разом із апеляційною скаргою. Пропуск строку на апеляційне оскарження обґрунтовує тим, що не була повідомлена про час та місце розгляду клопотання слідчого, копію оскаржуваної ухвали отримала 25 липня 2016 року.

В поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль ГАЗ-3302 реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого вона є. Свої вимоги мотивує тим, що ухвала слідчого судді була постановлена з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону. Вказує, що її, як власника майна, не було повідомлено у встановленому законом порядку про час та місце судового розгляду. Зазначає, що клопотання слідчого подано з порушенням правил підслідності та в порушення вимог КПК України погоджено прокурором, який не був призначений як процесуальний керівник у даному кримінальному провадженні. Крім того, вказує на порушення строків звернення із вказаним клопотанням до слідчого судді. Звертає увагу на незаконність арешту її автомобіля, вилученого в ході огляду, який, на її думку, був проведений без відповідної ухвали слідчого судді. Стверджує, що вказаний автомобіль був переданий нею в користування іншій особі на законних підставах і вона не причетна до вчинення кримінального правопорушення. Зауважує на тому, що в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, яке було вилучене під час проведення огляду місця події і слідчий суддя безпосередньо не дослідив документи в підтвердження права власності на майно, що належить арештувати.

Заслухавши суддю доповідача про зміст ухвали слідчого судді та суть поданої апеляційної скарги, ОСОБА_7 та її представника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.3 ст.395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Зі змісту ухвали від 19 липня 2016 року та апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_7 , яка є власником арештованого автомобілю, не приймала участі в розгляді клопотання про арешт майна. Копію ухвали ОСОБА_7 направлено 21 липня 2016 року (а.с.21), яку вона, виходячи із змісту апеляційної скарги, отримала 25 липня 2016 року. Будь-які інші дані про направлення даної ухвали та отримання її скаржником в іншу дату в матеріалах провадження відсутні. Апеляційну скаргу подано апелянтом 29 липня 2016 року. Таким чином, колегія суддів вважає, що строк на подачу апеляційної скарги на вказану ухвалу апелянтом не було пропущено.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема має доказове значення у кримінальному провадженні.

Згідно п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів, врахуванню підлягає: правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею в цілому дотримані, наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на автомобіль та рідину з характерним запахом спирту, вилучені 16 липня 2016 року в ході огляду господарства ОСОБА_10 , перевірялись судом першої інстанції, з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні даного клопотання.

Так, з наданих матеріалів кримінального провадження, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, а також матеріалів, наданих під час апеляційного розгляду, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204 КПК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2016 року за №0000306 (а.с.1), відповідно до витягу з якого, 16 липня 2016 року в ході огляду, проведеного за участі оперативних працівників ВПС «Нова Слобода» та представників Гліхувського міського відділу УСБУ в Сумській області на території господарства, розташованого за адресою: Сумська область, Путивльський район, с. Руднєве, вул.Ковпака,26 було виявлено автомобіль ГАЗ-3302 реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 . У причепі вказаного автомобіля було виявлено каністри з полімерного матеріалу заповнені прозорою речовиною з характерним запахом спирту загальною кількістю 4395 літрів.

16 липня 2016 року постановою старшого слідчого Путивльського відділення поліції Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , вилучені в ході огляду місця події автомобіль ГАЗ-3302 реєстраційний номер НОМЕР_1 та речовина з характерним запахом спирту загальною кількістю 4395 літрів, було визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження (а.с.31).

18 липня 2016 року начальника Путивльського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_11 було призначено процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні (а.с.34-35), яким в цей же день було погоджено клопотання старшого слідчого про арешт майна.

З огляду на це, доводи апелянта з приводу відсутності у прокурора повноважень погоджувати клопотання слідчого про арешт майна є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними твердження ОСОБА_7 про порушення слідчим строків звернення із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. Зазначене в клопотанні майно було вилучене 16 липня 2016 року (суботу), а клопотання про арешт майна подано 18 липня 2016 року (понеділок), тобто не пізніше наступного робочого дня після його вилучення.

Такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів, є посилання власника арештованого автомобіля на порушення правил підслідності під час досудового розслідування, оскільки відповідно до ч.2 ст.218 КПК України, якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність. Відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.204 КК України були внесені 16 липня 2016 року до ЄРДР старшим слідчим Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області. 22 липня 2016 року дане кримінальне провадження було передано без зняття з обліку до слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби України в Сумській області (а.с.33).

Крім того, у відповідності до положень ч.ч.1,7 ст.237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення слідчий, прокурор мають право не тільки провести огляд місцевості, приміщення, речей та документів, але й вилучити в процесі його проведення речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

З пояснень свідка ОСОБА_10 вбачається, що огляд його господарства, в ході якого був вилучений автомобіль ГАЗ-3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 та рідина з характерним запахом спирту у кількості 4395 літрів, розфасованих у 879 каністр з полімерного матеріалу, проводився з його дозволу (а.с.6).

За таких обставин, та з урахуванням характеру вищезазначеного майна - його вилучення, а в подальшому і постановка питання про необхідність арешту за критерієм доказового значення у кримінальному провадженні, не суперечить положенням ст.ст.233,237,170 КПК України.

Разом з тим, доводи апелянта про те, що слідчий суддя, розглянув клопотання про арешт майна без участі ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, є слушними, однак не є беззаперечною підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки здійснення захисту її законних інтересів було дотримано під час апеляційного перегляду.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя, накладаючи арешт на автомобіль ГАЗ-3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , та рідину з характерним запахом спирту у кількості 4395 літрів, які 16 липня 2016 року були виявлені та вилучені під час проведення огляду господарства ОСОБА_10 , діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень слідчим суддею вимог чинного законодавства України під час розгляду клопотання про арешт майна, які б слугували підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 19 липня 2016 року про арешт майна, вилученого в ході огляду місця події 16 липня 2016 року - автомобіль ГАЗ-3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рідину з характерним запахом спирту у кількості 4395 літрів, розфасовану у 879 каністр з полімерного матеріалу залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4