Справа № 209/1090/16-к
Провадження № 1-кп/209/185/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.12.2015 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень;
- 17.03.2016 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_6 , 17.03.2016 року засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено та призначено іспитовий строк на 1 рік, але останній на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності.
Повторно, 22 лютого 2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «Ясень», по вул. Квітів в м. Дніпродзержинську, побачив свого знайомого ОСОБА_4 , який при собі мав телефон марки «Nокіа 5130 Саlsеn». В ході бесіди у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розпочався конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої з лівої кишені куртки ОСОБА_4 на землю випав мобільний телефон марки «Nокіа 5130 Саlsеn». Побачивши вказаний телефон у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Nокіа 5130 Саlsеn», який належить ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4 за його діями не спостерігає, умисно, таємно підняв с землі мобільний телефон марки «Nокіа 5130 Саlsеn», вартістю 400 (чотириста) гривень, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 447 від 17.03.2016 року, який належав ОСОБА_4 та поклав його до кишені своєї куртки, після чого залишив місце злочину та направився у невідомому напрямку, маючи реальну можливість розпорядитися ним на власний розсуд.
У подальшому ОСОБА_6 майном ОСОБА_4 , а саме вказаним вище мобільним телефоном, який заволодів таємно, шляхом вільного доступу, розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнового збитку на суму 400 (чотириста) гривень.
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_6 , що виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України.
1. Слідчий Дніпровського ВП Дніпродзержинського ВП ГУПП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором, 25.03.2016 року пред`явлена підозра ОСОБА_6 про те, що він підозрюється у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинено повторно, тобто в кримінальному правопорушенні передбаченому ч.2 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 17.03.2016 року був засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено та призначено іспитовий строк на 1 рік.
Повторно, 22 лютого 2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «Ясень», по вул. Квітів в м. Дніпродзержинську, побачив свого знайомого ОСОБА_4 , який при собі мав телефон марки «Nокіа 5130 Саlsеn». В ході бесіди у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розпочався конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої з лівої кишені куртки гр.. ОСОБА_4 на землю випав мобільний телефон марки «Nокіа 5130 Саlsеn». Побачивши вказаний телефон у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Nокіа 5130 Саlsеn», який належить ОСОБА_4 . Скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4 за його діями не спостерігає, умисно, таємно підняв з землі мобільний телефон марки «Nокіа 5130 Саlsеn», вартістю 400 (чотириста) гривень, який належав ОСОБА_4 та поклав його до кишені своєї куртки, після чого залишив місце злочину.
У подальшому ОСОБА_6 майном ОСОБА_4 , а саме вказаним вище мобільним телефоном, який заволодів таємно, шляхом вільного доступу, розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнового збитку на суму 400 (чотириста) гривень.
2. Обвинувачений ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, відшкодував завдані збитки і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення у обсязі підозри у судовому провадженні;
3. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_6 за ч.2 статті 185 КК України на три роки позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст.70 КК України призначеним покаранням поглинути покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 17.03.2016 року у вигляді двох років позбавлення волі і остаточно до відбуття визначити три роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши трьох річний іспитовий термін, на період якого покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.2-4 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
4. Сторони примирилися між собою. ОСОБА_6 щиро розкаявся в тому, що вчинив злочин по відношенню до ОСОБА_4 , та попросив в останнього вибачення. ОСОБА_4 вибачив гр. ОСОБА_6 .
5. Сторони даної угоди, зокрема ОСОБА_4 зазначає, що при укладенні цієї угоди має місце його вільне волевиявлення, відносно нього не здійснювалось ні фізичного, ні психологічного тиску, з метою примусити його до укладення даної угоди.
6. ОСОБА_6 зазначає, що при укладенні цієї угоди має місце його вільне волевиявлення, відносно нього не здійснювалось ні фізичного, ні психологічного тиску, з метою примусити його до укладення даної угоди.
7. Обвинувачений ОСОБА_6 , та потерпілий ОСОБА_4 розуміють, що відповідно до закону обвинувачений дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання, звільнення від його відбування з випробуванням та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.
8 Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про примирення, передбачені ст. 473 КК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно ст..ст. 394, 424 КПК України, та відмови від прав, передбачених ст. 474 КПК України.
9. Обвинувачений ОСОБА_6 розуміє вид покарання, а також інших заходів, які будуть
застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст. 476 КПК України, зокрема, те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку. Умисне не виконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст.65 КК України щодо узгодженого покарання, умови угоди відповідають інтересам суспільства в забезпеченні швидкого судового провадження, виявленні та припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень та попередження нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженої ним міри та виду покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому ОСОБА_6 узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 04.05.2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
Визнати винним ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України призначеним покаранням поглинути покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 17.03.2016 року у виді двох років позбавлення волі і остаточно до відбуття визначити 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 в період іспитового строку обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 домашній арешт - залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази: сім-карту мобільного оператору «Київстар», сім-карту оператора «Лайф» та мобільний телефон марки «Nокіа 5130 Саlsеn», що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , передати за належністю ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати при проведенні судової товарознавчої експертизи у сумі 150 (сто п`ятдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1