Справа № 339/86/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2016 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченої: ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5 ,
розглянувши під час підготовчого судового засідання в залі суду обвинувачений акт за кримінальним провадженням № 0000239 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, розлученої, непрацюючої, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей немає, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) при таких обставинах.
ОСОБА_4 17.03.2016 року біля 22.25 год. перебуваючи разом із ОСОБА_6 в належному йому житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 , де в цей час перебував ОСОБА_5 , побачила в останнього мобільний телефон марки «Нокіа-105», серійний номер НОМЕР_1 , вартістю 500 грн., із сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 25 грн. та на рахунку якого були грошові кошти в сумі 10 грн. і кредитну картку «Голд» Приватбанку № НОМЕР_2 та вирішила їх викрасти.

З цією метою 17.03.2016 року біля 22.30 год., в той момент коли ОСОБА_5 вийшов з будинку на вулицю в туалет, залишивши свою куртку на спині крісла, а ОСОБА_6 спав на ліжку, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів і метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрала з внутрішньої кишені куртки ОСОБА_5 , що була на спинці крісла, належний йому мобільний телефон марки «Нокіа-105», серійний номер НОМЕР_1 , вартістю 500 грн., із сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 25 грн. та на рахунку якого були грошові кошти в сумі 10 грн. і кредитну карту «Голд» Приватбанку № НОМЕР_2 , а всього майна загальною вартістю 535,00 гривень, чим спричинила майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 .

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна .

В даному кримінальному провадженні, 30 березня 2016 року, між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 , 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України, а також щодо міри покарання, яку повинна понести ОСОБА_4 , а саме у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

В угоді про примирення передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені підозрювані ОСОБА_4 та потерпілому ОСОБА_5 .

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468,469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 185 КК України.

На підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , вказала, що вона цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Крім того зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згідна з видом покарання, яке до неї буде застосовано в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 на підготовчому судовому засіданні пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення визначені ст. 473 КПК України, та просить затвердити зазначену угоду. Вказавши також, що претензій до ОСОБА_4 не має.

Опитавши обвинувачену та потерпілого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, відносно них не застосовувалося будь-якого насильства, примусу, погроз, угода не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угоду укладено на добровільних засадах, обвинувачена взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватою в скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 185 КК України.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, яка не заперечувала щодо затвердження мирової угоди, пояснення обвинуваченої, потерпілого, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди про примирення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України, злочин вчинений ОСОБА_4 відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

З урахуванням наведеного, обставин справи, особи обвинуваченої, визнання нею вини, приймаючи до уваги обставини, що пом"якшують покарання, суд вважає за необхідне затвердити мирову угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 і обвинуваченою ОСОБА_4 та призначити останній покарання, визначене в угоді у виді штрафу.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст.ст. 314, 371, 373, 374, 474- 476 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 30 березня 2016року укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за № 0000239 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 березня 2016року покарання, у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесть) гривень 00 коп.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Судових витрат по справі не має. Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа-105», серійний номер НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС», пластикову кредитну картку «Голд» ПриватБанку № НОМЕР_2 , які зберігаються у ОСОБА_5 залишити йому як власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено, з врахуванням вимог статтей 474, 469 КПК України, до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Болехівський міський суд з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1