Справа № 459/3853/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/217/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.286 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0001762 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки м. Червоноград, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 13 січня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за учинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, на підставі статті 46 КК України та закрито кримінальне провадження.

Відповідно до ухвали суду ОСОБА_8 23 вересня 2014 року, близько 19 години 30 хвилин, керуючи належним, технічно справним автомобілем марки «SKODA FABIA» (Шкода Фабіа), д.н.з. НОМЕР_1 , що є засобом підвищеної небезпеки, слідуючи по проїзній частині дороги - вулиці Степана Бандери м. Червоноград Львівської області, яка розділена на дві смуги руху (по одній в кожному напрямку) навпроти будинку № 7, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, утвореною внаслідок стоянки в попутньому до її руху напрямку, при правому бордюрному каменю автомобіля «Volkswagen Transporter T5» д.н.з. НОМЕР_2 не врахувала дорожні умови, проявила неуважність та, неналежно оцінивши дорожню обстановку, щоб безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, з моменту потрапляння в поле зору малолітніх пішоходів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які здійснювали перетин проїзної частини дороги з права наліво по відношенню до руху керованого нею транспортного засобу, маючи технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів, не зменшила швидкість руху керованого нею автомобіля марки «SKODA FABIA»(Шкода Фабіа), д.н.з. НОМЕР_1 шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху, здійснила наїзд на малолітніх пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням, який відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я та малолітній пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої великогомілкової кістки, який відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Водій ОСОБА_8 , як учасник дорожнього руху, грубо порушила наступні правила дорожнього руху України, а саме: п.1.3:учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги правил дорожнього руху; п.1.5:дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган; п.1.7: водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності; п.2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну …, стежити за … технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п.12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій зобов`язаний ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним; п.12.3:у разі виявлення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він негайно повинен вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу. Вище вказані порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 перебувають у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої малолітнім пішоходам ОСОБА_12 та ОСОБА_11 спричинено середньої важкості тілесні ушкодження.
У поданій апеляційній скарзі заступник прокурора Львівської області ОСОБА_9 просить ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 13 січня 2016 року стосовно ОСОБА_8 змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, виключити рішення про стягнення із ОСОБА_8 витрат за проведення експертиз у розмірі 6 896 (шість тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень.

При цьому апелянт покликається на те, що питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у підсумковому рішенні (викладеному у формі вироку), яким відповідно завершується провадження у стадії судового розгляду (п.13 ч.1 ст.368 КПК України, п.1 ч.4 ст.374 КПК України), а покладення судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності ухвалою, кримінальним процесуальним законом (ст.124 КІІК України) не передбачено, і, таким чином, суд першої інстанції безпідставно поклав на обвинувачену ОСОБА_8 судові витрати при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, прокурора та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підстави та порядок звільнення її від кримінальної відповідальності в апеляційній скарзі не оспорюються.

Як вбачається з ухвали місцевого суду процесуальні витрати на проведення експертиз у сумі 6896,55 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь держави.

Всупереч доводам апелянта про те, що питання щодо процесуальних витрат вирішується судом лише у вироку, положення ч. 1 ст. 126 КПК України передбачають, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою, тобто у рішенні, що є кінцевим у конкретному кримінальному провадженні.

Звільняючи ухвалою ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за учинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, на підставі статті 46 КК України та закриваючи кримінальне провадження суд прийняв кінцеве рішення, тому мав право вирішити питання щодо процесуальних витрат.

Відповідно до роз`яснень у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що законних підстав для зміни ухвали місцевого суду немає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 13 січня 2016 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за учинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, на підставі статті 46 КК України та закриття кримінального провадження без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4