УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Одеса 19 серпня 2016 року

Слідчий суддя Приморський райсуд м. Одеси ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянув клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_3 , та матеріали кримінального провадження №0000050 від 02.07.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Військовою прокуратурою Південного регіону України розслідується кримінальне провадження № 0000050 від 02.07.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, державне підприємство «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод» (далі ДП «НВО «ПХЗ»), відповідно до отриманих ліцензій є виробником вибухових матеріалів.

У період 2013 2015 років ДП «НВО «ПХЗ» укладало договори про поставку вибухових матеріалів ТОВ «Укрспецхім» (договір № 269711 від 17.08.2011), ТОВ «Компанія «Центр-Груп Донецьк» (договір № 118113 від 22.02.02013), ТОВ «Укрвибухтехнологія» (договори № 205412 від 29.12.2011 та № 2122813 від 05.12.2013), ТОВ «Укрспецхем» (договір № 200315 від 29.12.2014), ТОВ «НВП «Зоря» (договори № 900-147215 від 23.06.2015, № 901-147415 від 23.06.2015 та № 1117-158015 від 17.08.2015) та ТОВ «Промислові вибухові речовини» (договір № 146414 від 24.04.2014).

На підставі цих договорів право власності на вибухові матеріали перейшло від ДП «НВО «ПХЗ» до зазначених суб`єктів господарювання.

Водночас всупереч ст. 11 Закону України «Про поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення» та п. 14.3 Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовою чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами не смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1988 № 622, відчуження ДП «НВО «ПХЗ» вибухових матеріалів на користь ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Компанія «Центр-Групп Донецьк», ТОВ «Укрвибухтехнологія», ТОВ «Укрспецхем», ТОВ «НВП «Зоря», ТОВ «Промислові вибухові речовини» здійснювалося за відсутності передбачених законом дозволів.

Окрім того, після придбання у ДП «НВО «ПХЗ», на підставі договору поставки № 269711 від 17.08.2011, вибухових матеріалів за ціною 125,8 млн. грн., ТОВ «Укрспецхім» реалізувало їх на користь ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», ТОВ «Восток-Руда», підприємству з іноземними інвестиціями у формі ЗАТ «Запорізький залізорудний комбінат», ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат», Костянтинівському державному хімічному заводу, ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит», вже за загальною ціною 167,2 млн. грн., тобто на 41,4 млн. грн. дорожче, ніж становила ціна придбання.

Також, після придбання у ДП «НВО «ПХЗ», на підставі договору поставки № 200315 від 29.12.2014, вибухових матеріалів за ціною 24,7 млн. грн., ТОВ «Укрспецхем» реалізувало їх на користь ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» та ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», вже за загальною ціною 31,5 млн. грн., тобто на 6,8 млн. грн. дорожче, ніж становила ціна придбання.

Тоді ж, у 2013 2015 роках після придбання у ДП «НВО «ПХЗ», на підставі договорів поставки № 900-147215 від 23.06.2015, № 901-147415 від 23.06.2015 та № 1117-158015 від 17.08.2015, вибухових матеріалів за ціною 20,1 млн. грн., ТОВ «НВП «Зоря» реалізувало їх на користь ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», підприємству з іноземними інвестиціями у формі ЗАТ «Запорізький залізорудний комбінат», вже за загальною ціною 29,9 млн. грн., тобто на 9,8 млн. грн. дорожче, ніж становила ціна придбання.

При цьому ці вибухові речовини фактично поставлялися ДП «НВО «ПХЗ» не ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Укрспецхем» та ТОВ «НВП «Зоря», а безпосередньо кінцевим споживачам транспортом ДП «НВО «ПХЗ» та у супроводженні їх службових осіб.

Аналогічні чином, ТОВ «Компанія «Центр-Групп Донецьк», ТОВ «Укрвибухтехнологія» та ТОВ «Промислові вибухові речовини» придбало у ДП «НВО «ПХЗ» вибухові матеріали за заниженою ціною і в подальшому реалізувало вказану продукцію кінцевим споживачам дорожче, ніж становила ціна придбання.

Тобто, службові особи ДП «НВО «ПХЗ» шляхом зловживання службовим становищем, з корисливою метою, упродовж 2013 2015 років заволоділи грошовими коштами підприємства в особливо великих розмірах на загальну суму 58 млн. грн., та здійснили збут, а службові особи ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Компанія «Центр-Групп Донецьк», ТОВ «Укрвибухтехнологія», ТОВ «Укрспецхем», ТОВ «НВП «Зоря», ТОВ «Промислові вибухові речовини» придбали вибухові матеріалів без передбаченого законом дозволу, чим здійснили незаконне поводження з вибуховими речовинами.

У наведених діях службових осіб ДП «НВО «ПХЗ» вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та службових осіб ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Компанія «Центр-Групп Донецьк», ТОВ «Укрвибухтехнологія», ТОВ «Укрспецхем», ТОВ «НВП «Зоря», ТОВ «Промислові вибухові речовини» вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Санкція частини 5 статті 191 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років та відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких.

11.08.2016 на підставі слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.07.2016 проведено обшук в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на правах приватної власності ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено блокнот з написом «Pro net сучасні інформаційні рішення» та блокнот зеленого кольору з рукописними записами.

Клопотання щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування від учасників не надходило.

Враховуючи припис ст.107 КПК України, суд вважає за можливим розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що метою накладення арешту є збереження зазначеного майна в якості доказів вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.
В свою чергу, не проведення вказаної слідчої дії у вигляді арешту майна призведе до недосягнення мети досудового розслідування.
Розглянувши клопотання слідчого, вивчивши надані матеріали кримінального провадження за №0000050 від 02.07.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, вважаю необхідним в задоволенні клопотання слідчого задовольнити, з наступних підстав:
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляд речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині 2 статті 167 КПК України. Арешт може бути накладений з метою збереження речових доказів.

Згідно п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо є достатні підстави, що вони, зокрема, використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розсування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі та документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення збереження вилучених за вказаним адресом документів та іншого майна, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, оскільки зазначені об`єкти могли зберегти на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як докази факту та/або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто мають значення речового доказу.

Крім того, суд вважає поважною причиною строк подачі клопотання про накладення арешту на майно був пропущений з поважних причин, а саме: перебування слідчих у відрядженні в м. Дніпро та необхідністю оперативного дослідження грошових коштів, великої кількості документів та іншого майна, вилученого під час проведених понад 25 обшуків, які мають значення для кримінального провадження № 0000050 від 02.07.2016 задля здобуття нових доказів по справі, прибуття їх 15.08.2016 з матеріалами провадження, у тому числі протоколами проведених обшуків, до місця знаходження органу досудового розслідування м. Одеса, і підготовки низки клопотань про арешт майна, а також з метою забезпечення збереження вилучених за вказаними адреса грошових коштів, документів та іншого майна, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, оскільки зазначені об`єкти могли зберегти на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як докази факту та/або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто мають значення речового доказу.

Керуючись вимогами ст.ст. 36, 98, 131-132, 167, 170 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на правах приватної власності ОСОБА_4 : блокнот з написом «Pro net сучасні інформаційні рішення» та блокнот зеленого кольору з рукописними записами.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання., може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу с

Слідчий суддя: ОСОБА_1

26.08.2016