Єдиний унікальний номер справи 185/4975/15-к
Провадження № 1-кс/185/545/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2015 року м. Павлоград Дніпропетровської області

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні погоджене із прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ Павлоградського МВ ГУВМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженеця с. Олександрівки, Покровського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ,

В С Т А Н О В И В :

Подане до суду клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та спільною знайомою неповнолітньою ОСОБА_7 , 30.04.2015 року, приблизно о 20 годині 50 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились на перехресті вул. Шевченко та вул. Полтавської м. Павлограда Дніпропетровської області, де проходячи по вулиці Полтавській м. Павлограда ОСОБА_6 звернув свою увагу на раніше незнайомого ОСОБА_8 , який проходив повз них. В цей час у ОСОБА_6 , виник злочинний намір направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням небезпечного насильства Реалізуючи свій злочинний зговір, направлений на заволодіння чужим майном, та бажаючи довести свої злочинні дії до кінця, діючи за попередньою домовленістю між собою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почали умисно наносити численні удари ногами по голові та тулубу ОСОБА_8 . Своїми злочинними діями, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заподіяли потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді черепної мозкової травми, струсу головного мозку, рубленої рани голови та перелому 8 ребра справа.

Далі, ошукавши ОСОБА_8 , який лежав на землі, відкрито, за попередньою домовленістю з корисливих мотивів, заволоділи мобільним телефон марки «Самсунг» вартістю 400 грн., в якому знаходилася сім картка мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн., гаманцем в якому знаходилися грошові засоби в сумі 100 грн., 1 долар США, срібним ланцюжком з хрестиком вартістю 1200 грн., та з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зникли.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1710 грн.
Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 187 КК України, а саме як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

30 квітня 2015 року о 22:10 годині гр. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01 травня 2015 рокуОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 знаходячись на свободі може перешкоджати розслідуванню у кримінальному провадженні, в якому він підозрюється, переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілого, свідків, враховуючи також той факт, що ОСОБА_5 не має місця роботи як постійного джерела прибутку, дає підставами відповідно до п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України вважати про можливість вчинення останнім інших кримінальних правопорушень та продовження злочинної діяльності, обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків так як зібрані на нього характеризуючи дані вказують на його схильність до вчинення нових злочинів, на схильність переховуватись від досудового розслідування.

При розгляді клопотання, підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти можливості застосування у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати більш м`який запобіжний захід. ОСОБА_5 не оспорював обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 провадиться досудове розслідування, яке зареєстровано в ЄРДР за № 0001101 від 30 квітня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України і йому 01 травня 2015 року об 10:45 годині повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

01 травня 2015 року о 11:10 годині ОСОБА_5 вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_5 не має місця роботи, сім`ї не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Поряд з цим, додані до клопотання слідчого додатки є вагомими і достатньо обґрунтовують підозру відносно ОСОБА_5 щодо вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Отже, з огляду на викладені обставини, з огляду на наявність обґрунтованої підозри скоєння підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи міцність соціальних зв`язків та особу підозрюваного, його умови проживання приходжу до висновку, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілого, свідків, а відтак підозрюваному має бути застосовано саме винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які види запобіжних заходів з врахуванням обставин кримінальних правопорушень та особи підозрюваного не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і не попередять спроби вчинити вищевказані дії.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

У рішенні за скаргою «Ферарі Браво проти Італії» зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи зазначене рішення, слідчим суддею враховуються також і вимоги, передбачені п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, згідно з якими запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ст.187 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Олександрівка , Покровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання - з 22 години 10 хвилин 30 квітня 2015 року.

Строк дії ухвали до 28 червня 2015 року до 22:10 годин.
Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1