№ 336/6890/14-к
пр. № 1-в/336/129/2016
УХВАЛА
Іменем України
24 березня 2016 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Кримінально-виконавчої інспекції Шевченківського району м. Запоріжжя Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області щодо скасування звільнення від покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, який проживає у АДРЕСА_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2015 року за скоєння злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України, до 1 року позбавлення волі, звільнений в порядку ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:
Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2015 року за скоєння злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України, ОСОБА_5 засуджений до 1 року позбавлення волі, звільнений в порядку ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням обов`язків у період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

КВІ Шевченківського району м. Запоріжжя УДПС України в Запорізькій області звернулась до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання у зв`язку з невиконанням останнім обов`язків, покладених на нього судом.

Представник КВІ в судовому засіданні підтримала заявлене подання, вказавши, що засуджений з серпня 2015 року по грудень 2015 року не з`являвся для реєстрації, виїхав за межі України без попередження та дозволу КВІ.

Засуджений в судовому засіданні пояснив, що вирок суду отримав, про обов`язки свої знав, також обов`язок повідомляти по зміну місця проживання КВІ, а також з`являтись для реєстрації його повідомляв інспектор кримінально-виконавчої інспекції. Однак, оскільки в Україні він не міг знайти роботу, 25 липня 2015 року він виїхав до Російької Федерації, де працював та перебував до 26.09.2015 року. Після повернення до України для реєстрації не з`явився, а з`явився до КВІ лише у грудні 2015 року. Невиконання обов`язків, покладених на нього судом пояснював тим, що зміг знайти роботу лише за межами України. Просив у задоволенні подання відмовити, посилаючись на те, що мешкає разом зі своєю бабусею ОСОБА_6 та надає їй допомогу.

Представник КВІ зазначила, що ОСОБА_5 дійсно мешкає зі своєю бабусею ОСОБА_6 1938 року народження, однак, остання систематично скаржиться на онука з приводу застосування ним фізичного насильства, а також зверталась з заявою про відкриття кримінального провадження у зв`язку зі вчиненням крадіжки її майна.

Прокурор в судовому засіданні подання підтримала, вказавши, що обов`язки, покладені судом, засуджений не виконував, тому є підстави для скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування покарання за вироком суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 після постановлення судом вироку отримав копію вироку.

27.04.2015 року ОСОБА_5 під підпис працівником кримінально-виконавчої інспекції був повідомлений про свої обов`язки, а також постановою від 27.04.2015 року йому встановлені дні явки для реєстрації. З постановою ОСОБА_5 ознайомлений під підпис 27.04.2015 року та йому були роз`яснені обов`язки, покладені судом, та наслідки їх невиконання, про що в матеріалах справи маються відповідні розписки.

Однак, всупереч обов`язкам, покладених на нього вироком суду, ОСОБА_5 без дозволу та повідомлення кримінально-виконавчої інспекції виїхав 25.07.2015 року за межі території України та повернувся лише за два місяці 26.09.2015 року.

Навіть після в повернення у вересні 2015 року до України ОСОБА_5 до 21.12.2015 року не з`являвся для реєстрації до КВІ без поважних причин.

Аналізуючи у сукупності пояснення інспектора КВІ, засудженого, а також наявні в особовій справі документи суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 без поважних причин не виконував покладені на нього вироком суду обов`язки, виїхав без дозволу та попередження кримінально-виконавчої інспекції за межі України, змінивши місце свого перебування, та навіть після повернення до України систематично не з`являвся для реєстрації до КВІ, що свідчить про умисне недотримання ним умов звільнення від відбування покарання, ігнорування необхідності виконання покладених на нього обов`язків.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджувався за скоєння злочинів проти власності, однак, належних висновків про неприпустимість скоєння злочинів не зробив та має стійку схильність до скоєння протиправних діянь.

Суд не вбачає підстав враховувати посилання ОСОБА_5 на те, що він мешкає з літньою бабусею, яка потребує допомоги, оскільки з пояснень інспектора КВІ та постанов суду вбачається, що ОСОБА_5 не підтримує з бабусею нормальних стосунків.

При вирішенні подання суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 78 КК України, умовою звільнення засудженого від призначеного покарання є виконання ним обов`язків та не вчинення нового злочину. Як вказує ст. 166 ч. 2, 3 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого для відбування покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 обов`язки, покладені на нього вироком суду, протягом строку випробуванням не виконував, виїхав за межі України без дозволу та повідомлення кримінально-виконавчої інспекції, змінив місце свого перебування без повідомлення КВІ, для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції не з`являвся без поважних причин, тож умови звільнення від покарання не дотримав, у зв`язку з чим вбачає підстави для задоволення подання та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання за вироком суду.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 537, 539 КПК України,
УХВАЛИВ:
Подання Кримінально-виконавчої інспекції Шевченківського району м. Запоріжжя Управління Державної пенітенціарної служби України у Запорізькій області про скасування звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2015 року за скоєння злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України, задовольнити.

Направити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, для відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2015 року за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1