У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні 05 квітня 2016 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 320 151 000 400 000 43 ОСОБА_9 , який брав участь у судовому провадженні, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 320 151 000 400 000 43 відносно ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, повернутий прокурору.
На обґрунтування прийнятого рішення в ухвалі суду вказано, що під час підготовчого судового засідання було встановлено такі порушення Кримінального процесуального кодексу, які перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

Посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , який брав участь у судовому провадженні, подав апеляційну скаргу, з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор зазначає, що в обвинувальному акті у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 з першої до шостої сторінки викладені фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, а не викладення обставин, які на думку сторони обвинувачення, свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, як про те зазначено в ухвалі суду.
Не погоджується прокурор і щодо неузгодженості дат складання та затвердження обвинувального акта, оскільки на першій сторінці обвинувального акта взагалі відсутні відомості про складання обвинувального акта, а наявні лише дата його затвердження, а дату 08 вересня 2015 року слід вважати як день повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України.
Вважає прокурор безпідставним і посилання суду щодо проведення слідчих дій після повідомлення про підозру - 08.09.2015, оскільки КПК України не містить щодо цього заборони, а тому і посилання в цій частині як на порушення норм КПК України - є недоцільним.
Зазначає прокурор і на те, що в обвинувальному акті викладено формулювання обвинувачення, а чітке розмежування складів кримінальних правопорушень відсутнє у зв`язку з тим, що вони складають ідеальну сукупність злочинів.
Щодо не зазначення в обвинувальному акті дати внесення ОСОБА_8 неправдивої інформації в документи, їх номери, числові покажчики, то, як зазначає прокурор, питання повноти висунутого обвинувачення не є предметом розгляду в підготовчому засіданні, а недоліки реєстру досудового розслідування - не є підставою повернення обвинувального акта прокурору.
Отже, підсумовуючи вищевикладене, прокурор вважає, що в ході підготовчого судового засідання суд вийшов за межі, визначені ст. 314 КПК України, у зв`язку з чим ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягаю скасуванню.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора, що підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, пояснення захисників та обвинуваченого щодо правильності повернення обвинувального акта прокурору для усунення його недоліків, як зазначено в ухвалі суду першої інстанції, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Процедура складення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування регламентована ст. 291 КПК України.

Як указують приписи ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості, перелік яких є вичерпним.

Зокрема, обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні, крім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який має містити відомості, означені в ч. 2 ст. 109 КПК України.

Дані вимоги кримінального процесуального закону слідчим при складанні, а прокурором при затвердженні, обвинувального акта належним чином не дотриманні.

А саме, як убачається зі змісту обвинувального акта, в ньому міститься або подвійний виклад фактичних обставин провадження, або подвійне формулювання обвинувачення без розмежування складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212 та ч. 1 ст. 366 КК України, у чому ОСОБА_8 пред`явлена підозра.

При цьому, в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, в обвинувальному акті не відображено, коли саме ОСОБА_8 вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів - до податкових декларацій, які саме показники, у який спосіб, коли вони були подані до державних органів і до яких саме.

Не можна однозначно розцінити і те, що на першій сторінці обвинувального акта дата - 08 вересня 2015 року свідчить, як указано в апеляційній скарзі прокурора, про повідомлення ОСОБА_8 про підозру, оскільки дана дата до будь-якого тексту в обвинувальному акті не прив`язана, у тому числі до посилання про повідомлення ОСОБА_8 про підозру, що розташований на першій сторінці в кінці даних про особу ОСОБА_8 .

Не є коректним викладення в обвинувальному акті ствердження, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, які можуть дати підстави вважати, що обставини вчинення останнім правопорушень уже доведені.

Така невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України, як правильно установив суд першої інстанції, перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду, а тому обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 320 151 000 400 000 43 щодо ОСОБА_8 ґрунтовно повернутий прокурору.

При цьому, прокурор повинен звернути увагу і на реєстр матеріалів досудового розслідування, в розділі ІІ якого порушена нумерація процесуальних рішень, під одним номером вказано декілька процесуальних рішень, в розділі ІІ на першому аркуші в четвертому рядку в п. 3 і на аркуші другому цього ж розділу в третьому рядку п. 2 не зазначено ПІБ складу слідчої групи і не вказано старшого слідчого групи, а в реєстрі забезпечення заходів кримінального провадження не зазначено обрання запобіжного заходу підозрюваного ОСОБА_8 .

Хоча останні обставини і не є такими, що тягнуть за собою беззаперечне повернення обвинувального акта, проте, при його поверненні, колегія суддів вважає, що вказівка суду першої інстанції щодо виправлення вказаних недоліків на виконання вимог ч. 2 ст. 109 КПК України - є слушною.

Отже, на переконання колегії суддів, суд не вийшов за межі вичерпного переліку питань, що вирішуються у підготовчому судовому засіданні, на зворотності чого наполягає прокурор в апеляційній скарзі, а тому, ухвала суду про повернення обвинувального акта прокурору є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , який брав участь у судовому провадженні, залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 320 151 000 400 000 43 відносно ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, повернутий прокурору без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2