07.01.16

У Х В А Л А Справа № 200/167/16-к
Провадження № 1-кс/200/140/16
07 січня 2016 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
07 січня 2016 року слідчий з ОВС УСБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -
ня, уродженого у с. Горган Фізулинського району Азербайджану,
азербайджанця, громадянина України, одруженого, не працює, на
утриманні має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, інва-
ліда за загальним захворюванням, зареєстрований та фактично
мешкає у кв.
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Підставами для обрання саме такого запобіжного заходу слідчій вказав наступне. Так, 06 січня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який виразився у тому, що він незаконно придбав та перевозив у автомобілі марки ВАЗ-210994-20, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , дві корпуси бойових ручних гранат марки «Ф-1» та «РГД-5», два запали «УЗРГМ-2», які відносяться бо боєприпасів, дві тротилові шашки вагою по 400 грам кожна, які відносяться до вибухових речовин.
Вважає, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, і беручі до уваги це, а також те, що залишаючись на свободі може переховуватись від слідства та суду, так як був затриманий тоді, коли збирався виїхати до Азербайджану, прийшов до того висновку, що менш суворі запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України. Тому прохає обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту. Ризиком, який дає підстави для застосування запобіжного заходу, вказав можливе переховування від слідства та суду, так як за показаннями його знайомого ОСОБА_7 , підозрюваний 05 січня 2016 року, їхав до місця збору осіб, що збиралися виїздити у м. Баку, в Азербайджан, де має рідню.
Прокурор також підтримав клопотання з наведених слідчим підстав, вважаючи, що ризиками, передбаченими ст.177 КПК України, у даному випадку є можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового слідства та суду. Твердження підозрюваного про те, що гранати йому підкинули працівники СБ України у Дніпропетровській області є його спробою уникнути кримінальної відповідальності. Експертиза по вилучених у ОСОБА_8 предметах дійсно не проведена у зв`язку з дуже малим строком, що минув з моменту їх вилучення, однак, ці предмети оглянуті експертом-вибухотехніком, яких дав однозначний висновок про те, що вони є бойовими припасами та вибухівкою.
У судовому засіданні встановлено, що 06 січня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
У судовому засіданні підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав у повному обсязі. Пояснив, що гранат ні він, ні його дружина, яка збирала його в дорогу, так як дійсно, 05 січня 2016 року він збирався виїздити до Азербайджану, не мали. Гранати та тротилові шашки йому підкинули працівники правоохоронних органів. Після затримання на дорозі його працівниками поліції, у машині проведено огляд його особистих речей. Потім, до машини підійшли працівники СБ України у Дніпропетровській області, які винесли з машини речі та почали їх огляд. При цьому огляді серед речей виявили пакет з гранатами та вибухівкою. Він є інвалідом, так як внаслідок аварії втратив частину лівої ноги, має на утримані трьох малолітніх дітей, отримує пенсію по інвалідності. Ні він, ні дружина не працюють. З цих підстав прохав відмовити у обранні запобіжного заходу взагалі, так як злочину не вчиняв.
Захисник теж прохав відмовити у задоволенні клопотання вважаючи, що органом досудового розслідування та прокурором не доведено ні сам факт вчинення його підзахисним кримінального правопорушення, ні вказаний ними ризики. Відсутність факту вчинення злочину вбачав у тому, що до цього часу не проведено навіть експертне дослідження вилучених у підозрюваного предметів, що б давало можливість стверджувати те, чи є вони бойовими припасами та вибухівкою, чи ні. У Азербайджан підзахисний збирався тому, що там мешкають його родичі і він ніким і нічим не був обмежений у вільному пересуванні. Вважає, що за наявності інвалідності та міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, той ризик, який озвучили слідчий та прокурор, може бути мінімізований шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши доводи слідчого, пояснення підозрюваного та його захисника, з`ясувавши думку прокурора і дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню. Вважаю, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Обставини його затримання та знайдення у нього предметів, які можуть бути бойовими припасами та вибухівкою, повідомлені ним у судовому засіданні, відрізняються від тих, які при допиті повідомив ОСОБА_7 , який не вказав на первинний огляд чи обшук автомобіля і особистих речей працівниками поліції, а вказав на те, що речі оглядалися лише працівниками СБ України. Тому, не дивлячись на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків та інвалідність, враховуючи тяжкість пред`явленої йому підозри та той факт, що він збирався покинути територію України, вважаю, що існує значна вірогідність того, що залишаючись на волі він буде мати можливість переховування від органів досудового розслідування та суду.
З метою недопущення реалізації цього ризику, врахувавши норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, які враховуються при обранні запобіжного засобу, вважаю за можливе клопотання задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Разом з тим, строк тримання під вартою, через відсутність експертного висновку про те, що вилучені предмети є бойовими припасами та вибухівкою, визначаю у один місяць і один день.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешт, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України о 21 годині 15 хвилині 05 січня 2016 року, датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою слід вважати 21 годину 15 хвилину 05 лютого 2016 року.
Вважаю за можливе при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу у розмірі ста мінімальних заробітних плат, у сумі 137800 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -
Клопотання слідчого ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити заставу у розмірі ста мінімальних заробітних плат, у сумі 137800 гривень.
При внесенні суми застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: цілодобово не залишати місце реєстрації - кв. АДРЕСА_1 , окрім, як за дозволом слідчого, у провадженні якого перебуватиме справа, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; не виїжджати за межі місця реєстрації та мешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця мешкання чи роботи; здати на зберігання слідчому, якщо має, свій закордонний паспорт.
Дата закінчення дії ухвали 21 година 15 хвилина 05 лютого 2016 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1