Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
03 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 21 березня 2014 року у кримінальному провадженні №0003416 про обвинувачення:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого 28.10.2008 року Рівненським міським судом за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 років 6 місяців; постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 24.11.2010 р. ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання на обмеження волі на строк 2 роки 3 місяці 8 днів, постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 5.08.2011 р. ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 5 місяців 20 днів

за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Олександрія Рівненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого 3.10.2011 р. Рівненським міським судом за ч.2 ст. 342 КК України до штрафу в розмірі 2040 грн

за ч.3 ст.185 КК України,

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
04 серпня 2012 року, близько 22.00 год. ОСОБА_5 , повторно, умисно, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , користуючись відсутністю спостереження з боку ОСОБА_9 , таємно викрав її мобільний телефон марки "Нокія Х3-00" вартістю 506,64 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора « Київстар» вартістю 15 грн. на рахунку якої було 10 грн., а також карта пам`яті об`ємом 4 гб. вартістю 60 грн., чим спричинив ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 591,64 грн.

В середині квітня 2013 року ОСОБА_5 повторно, умисно, діючи з корисливих мотивів та за попередньою змовою із ОСОБА_6 , шляхом зірвання навісного замка з підвального приміщення, що в АДРЕСА_4 . проникли до нього, звідки таємно викрали телевізор марки "Славутич-206", вартістю 190 грн., що належав ОСОБА_10 , спричинивши останній матеріальну шкоду на суму 190 грн.

06 червня 2013 року, близько 06 год. 30 хв., ОСОБА_5 , повторно, умисно, діючи з корисливих мотивів та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , шляхом вибиття дверної рамки із дверима та навісним замком підвального приміщення, що знаходиться в будинку АДРЕСА_4 , проникли до нього, звідки таємно викрали ручну електричну шліфувальну кутову машинку марки "Арсенал-УШМ-125920Е" вартістю 260,90 грн., дрель марки радянського виробництва, вартістю 100 грн., що належали ОСОБА_11 , чим спричинили останньому матеріальної шкоди на суму 360,90 грн.

В кінці липня 2013 року ОСОБА_5 повторно, умисно, діючи з корисливих мотивів та за попередньою змовою із ОСОБА_6 , шляхом зірвання навісного замка з підвального приміщення, що знаходиться в будинку АДРЕСА_4 , проникли до нього, звідки таємно викрали каністру із бензином, в якій було 15 літрів бензину марки А-92 вартістю 160грн., 6 мідних труб загальною вартістю 200 грн., що належали ОСОБА_10 , чим спричинили останній матеріальної шкоди на суму 360 грн.

07 серпня 2013 року, близько 15.00 год., ОСОБА_5 повторно, умисно, діючи з корисливих мотивів, знаходячись у дворі будинку неподалік магазину "Пенсіонер", що на продуктовому ринку в м. Рівне, шляхом зловживання довірою, під приводом зателефонувати, отримав від ОСОБА_12 , мобільний телефон марки " Самсунг Е250", вартістю 147,40 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора "Київстар", вартістю 10 грн., на рахунку якої було 15 грн., після чого, скориставшись відсутністю уваги з боку останньої, таємно від неї зник разом з викраденим мобільним телефоном, в результаті чого заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на суму 172,40 грн.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 21 березня 2014 року:

- ОСОБА_5 визнано винним та засуджено:

за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк у виді 1 рік;

за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк у виді 4 роки;

за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі на строк у виді 1 рік і 6 місяців.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_5 остаточне покарання 4 роки позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

- ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В апеляційній скарзі зі змінами прокурор, не оспорюючи вирок в частині фактичних обставин справи та кваліфікації дій засудженого ОСОБА_5 , вважає що вирок підлягає скасуванню через неправильне звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Вказує, що суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , в якості обставин, які пом`якшують його покарання врахував особу обвинуваченого. При цьому суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, а саме злочинів проти власності, що вказує на незмінний характер поведінки останнього та схильність до вчинення кримінальних правопорушень. Доводить, що вчиненню нових злочинів сприятиме і відсутність у обвинуваченого джерела доходів, оскільки ОСОБА_5 офіційно безробітний. Зазначає, що суд необгрунтовано застосував щодо ОСОБА_5 ст.75 КК України.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 вирок суду першої інстанції не оскаржується.

Винність ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень встановлена сукупністю зібраних у справі доказів, яким дана повна та всебічна оцінка та не заперечується учасниками судового розгляду.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України прокурором не оспорюється.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 21 березня 2014 року суду підлягає скасуванню, через неправильне звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.

Згідно ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України місцевий суд не врахував, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, що вказує на незмінний характер його поведінки та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, характер і ступінь вчинених ним кримінальних правопорушень, останній офіційно безробітний та безпідставно дійшов висновку про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

У зв`язку з наведеним та відповідно до п.4 ч.1 ст.420 КПК України вирок місцевого суду в частині звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.

Колегія суддів вважає, що призначений судом першої інстанції строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає вимогам ст.65 КК України.

Законом України „Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015 року внесені зміни до ст.72 КК України, згідно яких строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України „Про попереднє ув`язнення" ( із змінами і доповненнями) попереднє ув`язнення відповідно до кримінально- процесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що до ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого рахується з 19 листопада 2014 року по 12 січня 2015 року; а також перебування останнього в СІЗО з 17 грудня 2015 року по даний час, тому колегія суддів вважає за можливе зарахувати останньому в строк покарання строк попереднього ув`язнення у вказаному вище розрахунку.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 413, 414, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 21 березня 2014 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , в частині звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням скасувати.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вид 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 19.11.2014 року.

В решті вирок суду залишити без зміни.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19 листопада 2014 року по 12 січня 2015 року, а також перебування останнього в СІЗО з 17 грудня 2015 року по 03 березня 2016 року з такого розрахунку - одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

На вирок суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення апеляційним судом Рівненської області, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому судового рішення.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом вірно: Суддя ОСОБА_1