АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/223/16 Справа № 711/4095/16-к Категорія: ст. 176 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2016 року про застосування щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. з покладанням процесуальних обов`язків на 2 місяці,

в с т а н о в и л а :
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а саме в тому, що він на початку грудня 2015 року, в невстановлений в ході досудового розслідування час, разом з ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів, на автомобілі марки «Mercedes» під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особи прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_2 і неподалік від нього зустрілися зі ОСОБА_10 . В подальшому, із застосуванням фізичного насильства до ОСОБА_10 , примусили його сісти до салону вказаного автомобіля, де ОСОБА_9 відразу наніс ОСОБА_10 удари руками по обличчю, після чого вони відвезли останнього до приміщення готельного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вимагали у ОСОБА_10 передачі їм грошових коштів в сумі 1 000 грн. При цьому ОСОБА_9 застосовуючи фізичне насильство посадив ОСОБА_10 на стілець та погрожуючи застосуванням фізичного насильства висловлював вимоги щодо передачі грошових коштів, а ОСОБА_7 спостерігав за цими діями будучи готовим надати допомогу ОСОБА_9 у разі виникнення такої необхідності.

В подальшому, в цей же день у невстановлений досудовим розслідуванням час, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 отримали грошові кошти в сумі 1000 грн., які їм у приміщенні вказаного готельного комплексу передала ОСОБА_11 - співмешканка ОСОБА_10 .

За даними фактами СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000836 від 28.01.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 189, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України.

27.04.2016 року ОСОБА_7 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України - вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та обмеження його прав і свобод, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

В цей же день слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 звернулась до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , мотивуючи його наявністю в провадженні ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

27.04.2016 року ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання слідчого задоволено частково, застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. та покладено на нього процесуальні обов`язки, передбачені п.п. 2,3,4 ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 2 місяці.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 хоч і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб, однак зміст підозри, характеристика особи підозрюваного, обставини, що передували ініціювання перед судом розгляду зазначеного клопотання не дають достатні підстави стверджувати, що запобігання окреслених слідчим ризиків можливе лише шляхом застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без можливості внесення застави.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт зазначає, що слідчий суддя при застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу не в повній мірі оцінив особу останнього через призму його дій та поведінки, а також дій інших співучасників в ході вчинення інкримінованих злочинів. Також стверджує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою не забезпечать належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , зокрема в провадженні вбачаються дані, які свідчать, що останній здатен незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою примушування їх до зміни наданих показань, що викривають підозрюваного та його спільників. На думку прокурора, завдяки обраному слідчим суддею запобіжного заходу підозрюваний має можливість безперешкодного спілкування зі співучасниками злочинів, які на даний час до кримінальної відповідальності не притягнуті, розробляючи стратегію поведінки спрямованої на перешкоджання органам досудового розслідування у встановленні істини у справі та вживаючи відповідні заходи, а також переховуватися від слідства та суду.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав апеляційні вимоги в повному обсязі і просив їх задовольнити, думки підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження № 0000836, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити, окрім іншого, характеризуючи дані на підозрюваного, обвинуваченого, зокрема його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання ним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення вона підозрюється, обвинувачується, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Постанова судді про застосування запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст.177, 178,181 КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, врахувавши, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на даному етапі, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

На думку колегії суддів, у клопотанні слідчий та в апеляційній скарзі прокурор не навели обґрунтування того, що лише тримання ОСОБА_7 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який би забезпечив його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків. Слідчий та прокурор довели лише обставини, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довели обставини, передбачені п.3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а сама лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_13 , не може бути самостійною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Висновок слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, як такий що зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, з урахуванням даних про особу ОСОБА_7 , відповідає вимогам КПК України, а тому колегія суддів з ним погоджується, при цьому не вбачаючи підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 181,193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2016 року про часткове задоволення клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 та застосування щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби строком на два місяці, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :