Справа №336/18/16-к
Пр. №1-кп/336/138/2016
У Х В А Л А
про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
09 лютого 2016 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005544 від 23.12.2015 року, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляді суду з 05.01.2016 року знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки строк дії попередньої ухвали закінчується 20.02.2016 року. Прокурор зазначає, що ОСОБА_4 має судимості за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, є всі підстави вважати, що, перебуваючи на волі, обвинувачений, враховуючи відсутність постійного місця проживання, може переховуватися від суду і продовжувати протиправну діяльність.Тому сторона обвинувачення просить продовжити строк дії запобіжного заходу строком на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечував.

Потерпіла в судовому засіданні присутня не була, повідомлялась про його проведення, її неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд вирішує питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у відповідності до глави 18 КПК України. Заслухавши думки учасників процесу, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Крім того, у п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі "Вєренцов проти України" ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи (див. п. 26 рішення ЄСПЛ у справі "Гарсія Руіс проти Іспанії").

У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, судом також враховано практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.12.2015 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, строком до 20.02.2016 року до 16-40 години.

За результатами розгляду клопотання суд дійшов висновку про наявність суттєвих ризиків та достатніх підстав, які свідчать про необхідність продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, що відповідає ч.1 ст. 197 КПК України.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено кримінальним законодавством до тяжких злочинів, раніше неодноразово засуджений за вчинення злочинів в сфері власності, до затримання не мав постійного місця роботи та джерела доходів, що свідчить про наявність обґрунтованої підозри у можливості продовження кримінальної протиправної поведінки. Актуальність зазначеного ризику не зникла. Можливість переховуватися від органів суду обґрунтовується відсутністю місця проживання і соціальних зв`язків в Україні.

За станом здоров`я обвинувачений може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі.

Продовження строку дії запобіжного заходу забезпечить можливість особистої участі обвинуваченого під час судового провадження.

Судом визнано обґрунтованим, правомірним та доцільним продовжити утримання обвинуваченого під вартою, оскільки клопотання прокурора відповідає вимогам статей 184, 199 КПК України, крім того, встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є реальними та виправдовують обмеження волі обвинуваченого.

Керуючись ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 197, 199, 331, 336, 350, 369-372, 392 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, - з 09.02.2016 року по 08.04.2016 року.
Копію ухвали надіслати Запорізькому слідчому ізолятору, обвинуваченому через адміністрацію Запорізького слідчого ізолятору та прокурору.

Ухвала суду не оскаржується та підлягає негайному виконанню.

Суддя: ОСОБА_1