Провадження №1-кп/485/36/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2016 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

учасники кримінального провадження:

сторона обвинувачення - прокурор Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури в Миколаївській області ОСОБА_2 ,

сторона захисту - обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисники - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілий - ОСОБА_7 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця хутору Прогон Ліскінського району Воронезької області Російської Федерації, росіянина, громадянина України, не військовозобов`язаного, з професійно-технічною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 16 червня 2007 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.289, ч.2 ст.15, ч.2 ст.289, ст.304, 70 КК України до 6 років позбавлення волі, постановою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2011 року звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 10 місяців 23 дні; 2) 05 вересня 2013 року апеляційним судом Миколаївської області за ст.198, ст.71 КК України до 2 років позбавлення волі, ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 12 червня 2014 року звільненого з місць позбавлення волі на підставі ЗУ "Про амністію",

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не військовозобов`язаного, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, не працюючого, раніше судимого: 1) 02 серпня 2004 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавленян волі, на підставі ст.75КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовим терміном на 2 роки, згідно постанови Снігурівського районного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2005 року направленого в місця позбавлення волі строком на 4 роки, по постанові Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 березня 2009 року звільненого з місць позбавлення волі на підставі ЗУ "Про амністію"; 2) 03 грудня 2009 року Суворовським районним судом м.Херсона за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого 20 жовтня 2010 року по відбуттю строку покарання; 3) 11 жовтня 2011 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2014 року звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково на не відбутий термін 7 місяців 29 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.289 КК України,
встановив:
В ніч на 21 грудня 2015 року, приблизно о півночі, в м.Снігурівка Миколаївської області, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, на виконання попередньої змови про незаконне заволодіння транспортним засобом ВАЗ 2106 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться у володінні ОСОБА_7 , повторно за незнятої та непогашеної судимості за злочин проти власності у ОСОБА_4 і попереднього вчинення ОСОБА_3 злочину за ч.2 ст.289 КК України, діючи з прямим умислом, на автомобілі ОСОБА_3 приїхали до будинку АДРЕСА_3 , за місцем парковки транспортного засобу. Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_4 через пошкоджене скло відчинив водійські дверцята, проник до салону та завів двигун, з"єднавши дроти замка запалювання. У подальшому, обвинувачені - ОСОБА_3 , за кермом власного автомобіля, ОСОБА_4 , за кермом автомобіля ОСОБА_7 , поїхали з місця події.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили злочин за ч.2 ст.289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Належними та допустимими доказами на підтвердження обставин, встановлених під час кримінального провадження, суд приймає визнавальні показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що увечорі 20 грудня 2015 року під час розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_4 запропонував викрасти автомобіль ОСОБА_7 з помсти, бо мав підозру, що той попередньо обікрав його автомобіль. Отримавши згоду, приблизно о півночі на належному йому автомобілі марки ВАЗ2107 приїхали до будинку по АДРЕСА_3 , де транспортний засіб був припаркований. Попередньо з пересердя він вже розбив на водійських дверцятах скло. Тому ОСОБА_4 вільно проник до салону, з"єднав дроти замка запалювання, завів двигун. На двох автомобілях поїхали спершу на вул.Східну, де у знайомого ОСОБА_9 хотів залишити транспортний засіб до ранку, а потім сповістити власника про місце його перебування. Далі, за заперечення власника будинку, відігнав авто до кладовища по вул.Чайковського та покинув.

Обвинувачений ОСОБА_4 також вину у вчиненні злочину визнав. Суду показав, що погодився на пропозицію другого обвинуваченого з помсти викрасти автомобіль потерпілого з наступним повідомленням про місце його знаходження, коли вони разом розпивали спиртне увечорі 20 грудня 2015 року. На місце злочину приїхали на автомобілі ОСОБА_3 і той залишився чекати неподалік. Сам він пішов до автомобіля, через проєм у вікні відчинив дверцята водія, сів за кермо та завів двигун, для чого з"єднав дроти замка запалювання. Автомобіль у супроводі автомобіля, на якому їхав ОСОБА_3 відігнали на вул.Східну, де мали залишити до ранку у дворі знайомого. Після цього ОСОБА_3 відвіз його додому. Вказав, що корисливих мотивів не переслідували, мали намір провчити потерпілого, якого запідозрили у попередньому викраденні магнітоли з автомобіля ОСОБА_3 .

З показань потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що він дійсно має у володінні автомобіль марки ВАЗ 2106 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 . Увечорі 20 грудня 2015 року залишив його припаркованим біля під"їзду за місцем проживання по АДРЕСА_3 . Зранку виявив пропажу транспортного засобу і після невдалих самостійних пошуків звернувся із заявою до відділу поліції. Того ж дня автомобіль було знайдено покинутим поблизу кладовища на вул.Чайковського з розбитим склом на водійських дверцятах. Потому йому зателефонував ОСОБА_3 , який сказав, що викрав автомобіль з помсти за підозри у вчиненні крадіжки і бажає його повернути. Обвинувачені відшкодували спричинену шкоду і притензій матеріального характеру він не має.

Як вбачається з наданої суду заяви ОСОБА_7 , він 21 грудня 2015 року звернувся до Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області і просив притягнути до відповідальності осіб, які в період з 20 години 20 грудня 2015 року по 09 годину 21 грудня 2015 року незаконно заволоділи його автомобілем ВАЗ 2106 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . Автомобіль був припаркованим біля під"їзду №2 будинку АДРЕСА_3 .

При проведенні огляду, протокол датований 21 грудня 2015 року, місцем події встановлено прибудинкову територію по вул.Суворова,90 в м.Снігурівка. Навпроти під"їзду №2 виявлено сліди протектора автомобільних шин та осип скла.

Сам транспортний засіб знайдено того ж дня в 120м від перехрестя вулиць Чайковського та Миколаївської, поблизу міського кладовища. У протоколі огляду місця події зафіксовано, що на транспортному засобі відсутнє скло лівих передніх дверцят. На водійському сидінні та на гумовому коврику маються дрібні осколки скла. Під замком запалення звисають дроти живлення з клемами на краях. Транспортний засіб було повернуто ОСОБА_7 під схоронну розписку 09 лютого 2016 року.

За відтворення дій та обставин події незаконного заволодіння транспортним засобом у ході слідчих експериментів за участю кожного з обвинувачених, вони показали на місце розташування автомобіля потерпілого перед його викраденням і саме на цьому місці попередньо було знайдено осип дрібних осколків скла та сліди протектора автомобільних шин за дослідженим протоколом огляду місця події. ОСОБА_4 вказав на будинок по вул.Східній, біля якого він залишив автомобіль. Цей будинок виявився під номером 18 і саме у ньому проживає знайомий другого обвинуваченого ОСОБА_9 . ОСОБА_3 привів учасників слідчої дії до місця біля міського кладовища, де залишив автомобіль. Вказане співпадає зі встановленим місцем виявлення транспортного засобу за протоколом від 21 грудня 2015 року.

Суду представлена розписка ОСОБА_7 про отримання ним від обвинувачених 500грн. у рахунок відшкодування завданого збитку.

Обставинами, які пом`якшують покарання стосовно обох обвинувачених, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та відшкодування завданого збитку. Обставиною, яка обтяжує покарання за ст.67 КК України, щодо обвинувачених є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп"яніння.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно до кваліфікації за ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.

При вивченні особи винних встановлено наступне. ОСОБА_3 має вік 43 роки, проживає з батьками, не працевлаштований, однак має підробіток, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога він не перебуває, має захворювання нирок. У ОСОБА_4 вік 31 рік, у фактичній сім"ї у нього у січні 2016 року народилася дитина, за місцем проживання має позитивну характеристику, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, суду представлені дані про три непогашені судимості.

У відповідності до ст.65 КК України, суд визначає необхідним й достатнім для виправлення винних та попередження вчинення ними нових злочинів, призначення покарання у виді позбавлення волі мінімальною санкцією статті обвинувачення без застосування додаткової міри покарання, зважаючи, що злочин вчинено не з корисливим мотивом, транспортний засіб повернуто власнику, а збитки відшкодовано.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, те що було вчинено один епізод злочину, відсутність корисливого мотиву за вчинення протиправних дій з метою уявної помсти, дані про винних осіб, які після вчинення злочину ведуть законнослухняний спосіб життя, характеризуються виключно позитивно, відшкодували завдані збитки, у ОСОБА_4 на час ухвалення вироку на утриманні є донька 2016 року народження, заяву потерпілого про відсутність притензій матеріального характеру і призначення обвинуваченим менш суворого покарання, у порядку ст.75 КК України, суд приходить висновку про можливість виправлення обвинувачених без відбування покарання та приймає рішення про звільнення їх від відбування покарання з випробуванням, якщо вони протягом іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України. Стосовно заявлених витрат на залучення експерта прокурор доказів про їх розмір та пістави понесення не надав. Суд не вирішує питання розподілу процесуальних вират за ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину за ч.2 ст.289 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п"ять років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку на два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки за п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину за ч.2 ст.289 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п"ять років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку на два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки за п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу особисте зобов"язання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити до вступу вироку у законну силу.

Речові докази, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області: дрібні осколки скла у спеціальному пакеті №2857636, знищити як такі що не представляють цінності; автомобіль марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_7 - вважати повернутим власнику.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана на ім`я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченим і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя