АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2016 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря
судових засідань ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали справи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 08.12.2015 року, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29.07.2016 року,
за участю: прокурора ОСОБА_7 , адвоката: ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою слідчого судді клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП України в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_8 , - задоволено та застосовано до
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого, -
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч.4, ст. 115 ч. 2 п. 6, 12, ст. 118 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали встановлено до 13 год. 30 хв. 28 серпня 2016 року.
На вказану ухвалу слідчого судді адвокатом ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , подано апеляційну скаргу, у якій вона просить скасувати зазначену ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати відносно її підзахисного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, з покладенням на нього обов`язків передбачених п. 5 ст. 194 КПК України.
Провадження № 11-сс/794/113/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9
Категорія ст. 309 КПК України Доповідач: ОСОБА_1 .
Свої вимоги обґрунтовує тим, що всупереч вимогам КПК України, Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, районний суд, не розглянув можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, про застосування яких клопотала захисник.
Також вказує на те, що районним судом не було взято до уваги те, що ОСОБА_6 позитивно характеризується по місцю проживання й роботи, має на утриманні мати похилого віку.
03 серпня 2016 року на адресу апеляційного суду від адвоката ОСОБА_10 надійшло доповнення до апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 .
Зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_10 підтримує подану адвокатом ОСОБА_5 апеляційну скаргу в повному обсязі, однак вважає за потрібне доповнити її. Вказує на те, що підозра яка оголошена ОСОБА_6 є необґрунтованою, оскільки суд не перевірив протоколу затримання в якому відсутній підпис захисника, крім того в протоколі підписи геть усі різні. Також у підозрюваного відсутня пам`ятка з відміткою про її отримання.
Зазначені обставини, на його думку, не дають підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу з доповненнями, посилаючись на обставини в ній зазначені, просила апеляційний суд ухвалу районного суду скасувати та ухвалити нову, якою застосувати більш м`який вид запобіжного заходу з підстав наведених в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, прокурора, який вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу в даному випадку буде недостатнім та недоцільним, а тому просив ухвалу районного суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану без задоволення, дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , включаючи наявні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по вказаних матеріалах, обговоривши наведені в апеляційній скарзі та доповненнях до неї доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, СУ ГУНП України в Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 08.12.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 4, ст. 115 ч. 2 п. 6, 12, ст. 118 КК України, за якими 17 лютого 2016 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у їх вчиненні.

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він на початку грудня 2015 року вступив у попередню злочинну змову із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 направлену на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_13

08 грудня 2015 року приблизно о 18:00 год. ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою реалізації свого злочинного наміру направленого на заволодіння чужим майном прибули на автомобілі марки « ДеоЛанос» н.з. НОМЕР_1 , на вул. Великого в с. В. Кучурів Сторожинецького району Чернівецької області. Після чого, цього ж дня близько 18:30 год., реалізовуючи свій злочинний умисел із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, незаконно проникли на територію господарства ОСОБА_13 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, з метою заволодіння майном ОСОБА_13 , 1962 р.н. та його дружини ОСОБА_14 , 1963 р.н., шляхом розбиття скла вхідних дверей проникли до будинку, де з ціллю примушування подружжя ОСОБА_15 передати майно, нанесли ряд ударів в область голови ОСОБА_14 та зв`язали її руки за допомогою пластикових хомутів, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синців та саден в області обличчя.

Крім цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи на подвір`ї поруч із будинком, з метою подолання опору ОСОБА_13 невстановленим предметом нанесли йому ряд ударів в область голови, а також здійснили постріли із зброї невстановленого зразка в область лівого стегна, лівої руки та голови, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці події.

Крім цього, при невстановлених слідством обставинах було спричинено вогнепальне поранення в область грудної клітини ОСОБА_11 , від якого останній помер на місці.

Разом із тим, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 в процесі розбійного нападу незаконно заволоділи належним сім`ї ОСОБА_15 майном, а саме: грошовими коштами, колекційними монетами, ключами від автомобіля марки «Тайота Прадо», н.з. НОМЕР_2 , ключами від гаража, ключами від будинку, а також наступними документами: технічним паспортом назазначений автомобіль та посвідченням водія на призвіще ОСОБА_13 .

Досудовим розслідуванням зібрано вагомі докази, які з великою вірогідністю свідчать про те, що дії ОСОБА_6 , які були вчинені ним можуть бути кваліфіковані за ст. 187 ч. 4, ст. 115 ч. 2 п. 6, 12, ст. 118 КК України.

18.03.2016 р. ОСОБА_6 оголошено в розшук.

28.07.2016 р. о 02:00 год. ОСОБА_6 затримано на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

29.07.2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 4, ст. 115 ч. 2 п. 6, 12, ст. 118 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обираючи його, слідчий суддя виходив з того, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, а також те, що зазначені ризики свідчать про те, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки з місця вчинення злочину зник, вчинити інші кримінальні правопорушення, так як вчинив 08.12.2015 року корисливий злочин із застосуванням насильства з метою особистого збагачення, перешкоджати кримінальному провадженню незаконним впливом на потерпілих, свідків можливості знищення або спотворення доказів по справі з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того судом враховано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, два з яких відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

З таким рішенням районного суду погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З матеріалів поданих разом із клопотанням слідчого, вбачається, що ОСОБА_6 є особою яка раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 4, ст. 115 ч. 2 п. 6, 12, ст. 118 КК України, санкція яких передбачає покарання у виді: за ч. 4 ст. 187 позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією; за ст. 115 ч. 2 п. 6, 12 позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна; за ст. 118 КК України позбавлення волі на строк до двох років.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Прокурор в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, навів обґрунтування підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України, два з яких є особливо тяжкими злочинами, а один невеликої тяжкості, зазначив, що метою застосування запобіжного заходу є: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у яких він підозрюється, за таких обставин неможливо забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді, якою до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з урахуванням того, що поведінка останнього може бути неконтрольована, а також враховуючи, те, що ОСОБА_6 був оголошений в розшук, що свідчить про велику вірогідність спробі переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а тому судом дотриманні вищевказані норми національного та міжнародного законодавства.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що в даному випадку прокурором було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність достатніх підстав вважати, що забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, неможливо.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну поведінку підозрюваного і в даному конкретному випадку є необхіднім і достатнім.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 309, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 та доповнення до неї від адвоката ОСОБА_10 , які діють в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29.07.2016 року, якою клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП України в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_8 - задоволено та застосовано до ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
копія вірна: суддя