В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.04.2016 Справа №607/2950/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002799 від 01.10.2015 року відносно : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижній Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , розвідник помічник гранатометника військової частини п/п НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :
Cуд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 , 20 вересня 2015 року, в ранкову пору доби, у порушення вимог ст.ст. 9,11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 116,03 грама, шляхом його збирання неподалік лісосмуги у с. Гранітне Тельмановецького району Донецької області без мети збуту, він же 22 вересня 2015 року, усупереч вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи неподалік лісосмуги у с. Гранітне Тельмановецького району Донецької області, незаконно виготовив наркотичний засіб канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 116,03 грама шляхом його подрібнення, він же 22 вересня 2015 року, усупереч вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи неподалік лісосмуги у с. Гранітне Тельмановецького району Донецької області забрав, зібраний ним 20 вересня 2015 року наркотичний засіб канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 116,03 грама, до тимчасового місця проживання в с. Гранітне Тельмановецького району Донецької області, де незаконно зберігав без мети збуту з особистими речами до 28 вересня 2015 року, він же у період близько з 8 години 28 вересня 2015 року до близько 11 години 00 хвилин 29 вересня 2015 року,у порушення вимог ст. ст. 9, 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. ст. 3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», продовжуючи свою злочинну діяльність, здійснив незаконне перевезення без мети збуту раніше зібраного та збереженого

наркотичного засобу канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину

становить 116,03 грама, з с. Гранітне Тельмановецького району Донецької області

до залізничного вокзалу у м. Волноваха Донецької області, що розташований у пров. Путейський, 28, звідки на поїзді сполученням «Маріуполь -Львів» незаконно перевіз без мети збуту до залізничного вокзалу у м. Тернопіль, який знаходиться на пл. Привокзальна, 1, чим вчинив незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

19 березня 2016 року між прокурором військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України. Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Крім того, згідно даної угоди прокурор, та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України. Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів громадян, тобто 1700 гривень.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст. 309 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений зазначив, що вказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Судом під час судового засідання з`ясовано, що права, які передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України роз`яснені ОСОБА_3 та йому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та Кримінального кодексу України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, суд розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а тому укладення угоди між прокурором та обвинуваченим, з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.2 ст.469 КПК України і за своїм змістом відповідає вимогам ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені підпунктами 1,4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні судом встановлено, що угода про визнання винуватості укладена 19.03.2016 року відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст.65,66 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, його особу, а саме те, що він довготривалий час брав участь в АТО, обставини, які пом`якшують покарання, є те, що він повністю визнав свою вину, у вчиненому щиросердечно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлені.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинувачем і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

З обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314,469,472,473,474,475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
затвердити укладену 19 березня 2016 року між прокурором військової прокуратури Тернопільського гарнізону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості.
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 3 377 грн. 70 коп. (три тисячі триста сімдесят сім гривень сімдесят копійок).
Речові докази:
- спеціалізований пакет НДЕКЦ №2619990, в якому знаходиться 1 гривня із зернами рослин зеленого кольору, які згідно висновку експерта 20749/15 від 29 жовтня 2015 року є дозрілим насінням рослин роду Конопля, яке до наркотичних засобів не відноситься, маса якого становить 0,33 грами що зберігається в камері зберігання речових доказів Тернопільського МВ УМВСУ в Тернопільській області - знищити;

- спеціалізований пакет НДЕКЦ №2619989, в якому знаходиться металевий наперсток сірого кольору та дерев`яний наперсток коричневого кольору, на поверхні яких згідно висновку експерта 2-750 від 30 жовтня 2015 року міститься нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, масу якого становити не виявилось можливим по причині їх слідових кількостей на предметах носіях що зберігається в камері зберігання речових доказів ВРЗ УМВСУ в Тернопільській області - знищити;

- спеціалізований пакет НДЕКЦ №2619748, в якому знаходиться згорток із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно експертизи 2-748/15 від 31 жовтня 2015 року є особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масу якого в перерахунку на суху речовину становить 8,46 грами, що зберігається в камері зберігання речових доказів ВРЗ УМВСУ в Тернопільській області - знищити;

- спеціалізований пакет НДЕКЦ №2288591, в якому знаходиться 2 поліетиленових пакети світло зеленого кольору із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно експертизи 2-747/15 від 02 листопада 2015 року є особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено, масу якого в перерахунку на суху речовину становить 107, 57 грами, що зберігається в камері зберігання речових доказів ВРЗ УМВСУ в Тернопільській області знищити.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий ОСОБА_1