Справа № 368/2041/14-к
УХВАЛА

"24" жовтня 2014 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю заступника прокурора ОСОБА_3 , начальника СВ Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кагарлику скаргу потерпілої ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження в кримінальному провадженні № 0000146,-

В С Т А Н О В И В:
Скарга потерпілої ОСОБА_5 обґрунтована тим, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, так як не допитано в якості свідка ОСОБА_6 , не встановлено тяжкість тілесних ушкоджень які вона отримала де вона потерпіла по її заяві про спричинення їй 4.08.2012 року в с. Мирівка Кагарлицького району Київської області тілесних ушкоджень ОСОБА_7 який безпідставно побив її дерев`яним бруском по спині та руках.

Просила скасувати постанову як незаконну та встановити термін досудового розслідування.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 скаргу підтримала.

Начальник СВ та заступник прокурора вважають скаргу необґрунтованою, так як вважають, що рішення прийняте з дотриманням КПК України.

Слідчим суддею встановлено слідуюче. 19.02.2013 року до Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області надійшла заява потерпілої про спричинення їй 4.08.2012 року в с. Мирівка Кагарлицького району Київської області тілесних ушкоджень ОСОБА_7 який безпідставно побив її дерев`яним бруском по спині та руках. 20.02.2013 року відомості внесено до ЄРДР.

В першій заяві до Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області потерпіла вказувала, що очевидцями вчинення злочину були батько ОСОБА_7 та товариш її сина ОСОБА_6 з яким вона приїхала до місця де було вчинено злочин. В послідуючому змінила покази і пояснювала, що обставини злочину бачив і син.

Під час досудового слідства допитані ОСОБА_7 та його батько які не підтверджують обставин на які вказує потерпіла. Проведено необхідні судово- медичні експертизи з визначенням характеру і ступеня тяжкості тілесних ушкоджень . Допитаний свідком син потерпілої, проведені інші необхідні слідчі дії.

Неодноразово викликався для допиту свідком ОСОБА_6 ,але за адресою реєстрації постійного місця проживання він був відсутній при неодноразовому виїзді працівників міліції.

Постановою начальника СВ Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області від 13.10.2014 року закрито кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у діянні ОСОБА_7 складу злочину по ст..125 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження , слідчий суддя вважає, що скаргу слід задоволити частково. Вказана постанова не відповідає вимогам ст.ст.91 ч.2, 92 ч.1, 110 ч.5 КПК України і її слід скасувати, так як постанова винесена передчасно і не дано оцінки всім доказам які зібрані під час досудового провадження. Вбачається необхідність допиту в якості свідка ОСОБА_6 для повноти досудового провадження, так як з його пояснень від 4.08.2012 року вбачається, що він бачив обставини спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Посилання в постанові, що вказану особу неможливо допитати в якості свідка не підтверджено доказами, так як відповідно до положень ст..92 ч.1 КПК України слідчий суддя вважає, постанова повинна містити докази про втрату можливості виклику в якості свідка вказаної особи ( наприклад по причині виїзду в іншу країни з якою відсутній договір про правову допомогу і тому подібне), або з врахуванням оцінки інших доказів його покази не матимуть істотного значення для прийняття рішення.

Також в сукупності з іншими доказами не дано оцінки показам ОСОБА_7 та його батька про те, що був предмет на який посилається потерпіла про спричинення ним тілесних ушкоджень, але ним потерпіла спричинила тілесні ушкодження батьку ОСОБА_7 , а останній припиняв дії потерпілої.

Також постанова містить протиріччя, так як обґрунтовується недоведеністю вини ОСОБА_7 , але це є окремою підставою для виправдання особи, а не закриття провадження під час досудового провадження.

Згідно ст..219 ч.2 п.2 КПК України загальний строк досудового розслідування при умові продовження його в установленому порядку не може перевищувати 6 місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої тяжкості яким є злочин по ст..125 ч.1 КК України. У вказаному кримінальному провадженні особі про підозру у вчиненні злочину не повідомлялось. А тому є необґрунтованим твердження, що порушено строк досудового розслідування. Тому вимога про встановлення строку досудового провадження не підлягає задоволенню. Тому з підстав, вказаних вище, слід відмовити в задоволенні скарги в цій частині.

Керуючись ст..ст. 303 ч.3 п.1, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:
Скасувати постанову начальника СВ Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області від 13.10.2014 року про закриття кримінального провадження.

В решті скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий Суддя ОСОБА_1