АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 - ОСОБА_3
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 3 грудня 2015 року,
за участю сторін:
особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_5
представника особи - ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 3 грудня 2015 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, щодо невнесення заяви про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.369 КК України, повернуто особі, яка її подала.
Суд першої інстанції, мотивував своє рішення тим, що заявник фактично оскаржує бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Різницька, 13/15, що знаходяться поза межами юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва, тому на підставі п.2 ч.2 ст.304 КПК України слідчий суддя повернув скаргу, як таку, що не підлягає розгляду в цьому суді.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строки подання скарги щодо не внесення заяви про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3, ст. 369 КК України, скасувати ухвалу та постановити нову, якою зобов`язати відповідних посадових осіб Генеральної прокуратури України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до поданої нею заяви про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. З, ст. 369 КК України.
На підтвердження поважності причин пропущеного строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_5 вказує, що в період з 23 листопада 2015 року по 15 грудня 2015 року вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні №3 Неврологічне відділення № 2, та на медичній комісії по встановленню групи інвалідності, на підтвердження чого надає копію Виписки із історії хвороби № 3632 та індивідуальну програму з реабілітації інваліда №1915.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_5 зазначає, що за змістом поданої нею скарги, вбачається, що місце вчиненого кримінального правопорушення, його початок та закінчення, відбулося на території Дніпровського району міста Києва, що відноситься до юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва, а кримінальне провадження, в разі його відкриття та проведення, згідно положень ч. 1, 6 ст. 218 та ст. 232 КПК України, на думку апелянта, повинно проводитися органом досудового розслідування, юрисдикція якого аналогічно до суду поширюється на території Дніпровського району міста Києва.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення ОСОБА_5 та її представника, які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 під час прийняття рішення у справі участь не приймала, з 23 листопада до 3 грудня 2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні, в подальшому проходила амбулаторне лікування, 15 грудня 2015 року їй встановлена Ш група інвалідності.
В матеріалах справи відсутні дані, коли ОСОБА_5 отримала копію ухвали, яка оскаржується.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_5 апеляційна скарга подана 17 грудня 2015 року, колегія суддів приходить до висновку, що останньою строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущений.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 23 листопада 2015 року ОСОБА_5 до Генеральної прокуратури України подана заява про вчинення кримінального правопорушення.
У зв`язку з невнесенням відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 3 грудня 2015 року нею подана скарга на бездіяльність Генеральної прокуратури України до Дніпровського районного суду м. Києва.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Проте, відповідно до вимог КПК України скарги в порядку ч. 1 ст.. 303 КПК України подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган, слідчий, прокурор, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Враховуючи, що ОСОБА_5 оскаржується бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка територіально розташована у Печерському районі м. Києва, на думку колегії суддів, слідчий суддя, приймаючи рішення про повернення скарги особі, яка її подала, у зв`язку з тим, що скарга не підлягає розгляду в Дніпровському районному суді м. Києва, дійшов обґрунтованого висновку, оскільки орган, бездіяльність якого оскаржується, знаходяться поза межами територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст..ст. 376, 404, 405, 418 419, 422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 3 грудня 2015 року, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, щодо невнесення заяви про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.369 КК України, повернуто особі, яка її подала, - залишити без зміни, апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

____________________________ ____________________________ ___________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .