Справа № 136/662/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2016 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого- судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду у м. Липовець кримінальне провадження №0000071 від 4 березня 2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Війтівці Липовецького району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, неодруженого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

За участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення:
прокурора ОСОБА_4 ,
з боку захисту :
обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року в нестановлену слідством дату та час, в денну пору доби, проїжджаючи на велосипеді по дорозі поблизу лісового насадження «Дубина», що біля с. Попівка Липовецького району Вінницької області, ОСОБА_6 помітив обабіч дороги ручну гранату зеленого кольору, яку він в подальшому забрав із собою і тим самим незаконно придбав, після чого приніс її до домогосподасртва своїх батьків, що розташоване в АДРЕСА_2 , де поклав її під деревяним вуликом в тимчасовій деревяній споруді на території подвіря, де вона знаходилась до 11.03.2016 і тим самим незаконно зберігав дану гранату.
11.03.2016 під час проведення санкціонованого обшуку працівниками Липовецького відділення поліції на території домогосподарства в АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 вказав на місце під кролячою кліткою, де знаходився корпус ручної гранати та запал до неї, які було в подальшому вилучено.
Згідно висновку експерта № 1 від 14.03.2016 року встановлено, що надані на дослідження обєкти являються корпусом осколкової наступальної ручної гранати РГД-5 промислового виготовлення війського призначення та підривачем ручних осколкових гранат «Уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2» промислового виготовлення військового призначення. Дані предмети в конструктивному поєднанні являються осколковою наступальною ручною гранатою РГД-5, яка відноситься до бойових припасів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 ,вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1ст.263 КК України, визнав повністю, факт та обставити злочину підтвердив та пояснив, що дійсно знайшов гранату та зберігав її у себе дома. Просив не карати суворо, врахувати, що він визнав свою вину, розкаюється в скоєному.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 ,. у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що умисні дії обвинуваченого органами досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, а саме, незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд, у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України відноситься до тяжких злочинів , а санкція передбачає лише покарання у виді позбавлення волі..

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину .

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.
За місцем проживання ОСОБА_3 , характеризується виключно з позитивної сторони, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Є учасником бойових дій та безробітним.
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді мінімального строку позбавлення волі.

При цьому, приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, - суд дійшов до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання . І тому, на підставі ст.75 КК України, звільняє ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирішуючи питання щодо розподілу понесених у справі процесуальних витрат у вигляді витрат на проведення за ініціативою сторони обвинувачення експертизи простої складності, суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 119 та ч.ч. 2 і 4 ст. 122 КПК України, дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 ,. від відшкодування зазначених витрат та віднесення цих витрат на рахунок держави, оскільки ОСОБА_3 , є учасником бойових дій та безробітним , преребуває на обліку в центрі зайнятості і не має будь-якого доходу, крім допомоги по безробіттю, а зазначені експертизи були проведені за дорученням слідчих експертами експертних підрозділів поліції за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються з Державного бюджету України, і виконання експертами роботи по проведеним у справі експертизам входило до службових обов`язків експертів.
У відповідності до вимог ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, СУД

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця роботи та проживання.
Від оплати витрат, понесених у справі на проведення експертиз, ОСОБА_3 - звільнити
Речовий доказ вилучену ручну гранату РГД-5, яка знаходиться в кімнаті речових доказів Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1