Дата документу Справа № 334/849/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1244/16
Єдиний унікальний № 334/849/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 395 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0006215 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, маючого повну середню освіту, 28 березня 2015 року ОСОБА_9 зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 в Хортицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис №94, після реєстрації шлюбу взяв прізвище дружини ОСОБА_11 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 27 жовтня 2000 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст.140 ч.3, 143 ч.2, 140 ч.2, 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 10 серпня 2001 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 7 днів;

2) 13 липня 2004 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 01 квітня 2006 року по відбуттю покарання;

3) 26 грудня 2007 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 07 квітня 2011 року по відбуттю покарання;

4) 19 серпня 2011 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

5) 10 травня 2012 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 09 червня 2014 року по відбуттю покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України;

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що суд першої інстанції не врахував його пояснення про те, що він не з`явився на реєстрацію та змінив адресу мешкання внаслідок того, що певні особи шукали його, погрожували його сім`ї, а тому він не з`являвся для реєстрації до поки ці особи не були затримані працівниками поліції, отже в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ст.395 КК України. Також зазначив, що він встав на шлях виправлення, одружився, чекає на дитину, неофіційно працює, а тому просить перекваліфікувати його дії зі ст.395 КК України на ст.187 КУпАП з призначенням йому штрафу.
Вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17 травня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ст.395 КК України до 1 місяця арешту.

Строк відбуття покарання постановлено обчислювати з дня фактичного затримання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений у вигляді особистого зобов`язання.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 28 березня 2015 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 та змінив своє прізвище на ОСОБА_11 .

Раніше, 10 травня 2012 року, ОСОБА_9 (з 28.03.2015 року - ОСОБА_12 ) засуджений Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Вказане покарання він відбував у Оріхівській ВК УДПтСУ Запорізької області (№88) та був звільнений 09 червня 2014 року.

28 травня 2014 року Оріхівським районним судом Запорізької області винесено постанову про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_9 (який з 28 березня 2015 року змінив прізвище на ОСОБА_12 ), після звільнення з місць позбавлення волі строком на 24 місяці, з моменту звільнення і застосувавши при цьому наступні обмеження: 1) заборона виходу із будинку (квартири) в період з 21 години 00 хвилин до 05 годин 00 хвилин наступного дня; 2) заборона перебувати в ресторанах, готелях, гуртожитках, вокзалах, ринках, кафе, барах де продаються спиртні напої, кіосках з метою придбання спиртних напоїв, крамницях і спецвідділах по продажу вино-горілчаних виробів; 3) заборона виїзду за межі району (міста) в особистих справах без дозволу посадових осіб, які здійснюють адміністративний нагляд і зобов`язання повідомляти цих осіб про виїзди за межі району (міста) по службовим справам; 4) реєстрація в РВ УМВС України (за місцем проживання) в призначений день тижня чотири рази на місяць з 09 години 00 хвилин по 01 годину 00 хвилин протягом строку адміністративного нагляду.

09 червня 2014 року, засудженого ОСОБА_9 під особистий підпис ознайомлено з умовами адміністративного нагляду та встановленими йому обмеженнями, в той же час йому були роз`яснені обов`язки, а саме прибути на реєстрацію до Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС Україні в Запорізькій області, відповідно обраного ним місця проживання.

При цьому він був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від виконання покладених на нього обов`язків та порушення правил адміністративного нагляду.

23 липня 2014 року, інспектором СДІМ Ленінського РВ ЗМУ проведено бесіду із ОСОБА_9 , під час якої останньому знову оголошено постанову про встановлення адміністративного нагляду від 28 травня 2015 року строком на 24 місяці наступних обмежень: заборона виходу з дому (місця проживання) за адресою: АДРЕСА_1 , з 21 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступного дня; заборона відвідувати ресторани, готелі, гуртожитки, вокзали, ринки, кафе і бари, де продаються спиртні напої, кіоски з метою придбання спиртних напоїв, магазини і спецвідділи з продажу вино-горілчаних виробів; заборона виїзду за межі населеного пункту (місця проживання) з особистих справ без дозволу посадових осіб, які здійснюють адміністративний нагляд і зобов`язати повідомляти цих осіб при виїзді за межі населеного пункту по службовим справам; зобов`язати явкою на реєстрацію до РВ (за місцем проживання) в призначений день тижня чотири рази в місяць з 09 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин протягом строку адміністративного нагляду; прибувати до виклику міліції у вказаний строк і давати усні та письмові пояснення з питань пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду. При цьому інспектор СДІМ Ленінського РВ ЗМУ знову попередив ОСОБА_9 про кримінальну та адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, про що свідчить його особистий підпис.

Окрім того, 10 жовтня 2014 року, 22 січня 2015 року, 27 лютого 2015 року та 06 березня 2015 року відповідно до постанов Ленінського районного суду м.Запоріжжя, ОСОБА_13 визнано винним у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 КУпАП, а саме за порушення правил адміністративного нагляду.

У період часу з 25 червня 2014 року по 16 вересня 2015 рік ОСОБА_14 прибував та відмічався у Ленінському РВ ЗМУ, про що свідчить його особистий підпис у листі реєстрації.

Проте 16 вересня 2015 року ОСОБА_7 , з метою ухилення від адміністративного нагляду, встановленого ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 28 травня 2014 року, діючи умисно, самовільно залишив місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , про нове місце свого проживання посадових осіб, які здійснюють адміністративний нагляд, не повідомив, та до цього часу до місця проживання не повернувся.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та доводи скарги; в судових дебатах: обвинуваченого, зокрема і в останньому слові та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково, просив вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 8 КПК України встановлює принцип верховенства права, згідно якого кримінальне провадження здійснюється з додержанням цього принципу, відповідно до якого людина. її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом.

Однак ці вимоги закону судом першої інстанції дотримано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. При цьому п. 7 ч. 2 згаданої статті передбачає, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо, зокрема, у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання та технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження суду першої інстанції.

До того ж, з огляду на ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Крім того, ч. 5 ст. 27 КПК України встановлено, що під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України. Якщо у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції, і така фіксація була обов`язковою, судове рішення підлягає скасуванню.

Згідно з розділом III Інструкції про порядок роботи з технічними засобами фіксування судового засідання, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 вересня 2012 року № 108, окрім іншого, передбаченого положеннями згаданої Інструкції, секретар судового засідання перед початком роботи зобов`язаний перевірити працездатність пристроїв, провести тестування для перевірки того, що складові комплексу звукозапису (мікрофон, мікшер тощо) працюють нормально та запис іде правильно. У разі виникнення непрацездатності, неможливості налагодження коректної роботи комплексу звукозапису секретар зобов`язаний терміново повідомити адміністратора та суддю про такі обставини. Під час звукового запису секретар здійснює поточний контроль якості запису шляхом прослуховування через навушники, а контроль працездатності комплексу звукового запису шляхом спостереження за його станом. У разі виявлення ознак непрацездатності обладнання комплексу звукозапису секретар доповідає судді про неможливість подальшого звукового запису судового засідання та повідомляє про це керівника апарату і адміністратора.

При перевірці матеріалів провадження судом апеляційної інстанції встановлено, що до них хоча і приєднано технічні носії інформації, однак, на цих носіях відсутня фіксація судового засідання із розгляду цього провадження, тобто запис пояснень обвинуваченого не прослуховується, а тому визначитися у висловлених обвинуваченим на свій захист перед судом першої інстанції доводів та їх обґрунтуванням, колегія суддів не в змозі, у тому числі і з огляду доводів апеляційної скарги щодо відсутності в його діях складу інкримінованого йому злочину.

Відповідно до вимог ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2 - 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на порушення районним судом вимог ч.1-3 ст.349 КПК України. Так, районний суд, не визначивши ухвалою обсяг доказів та не роз`яснивши обвинуваченому правових наслідків розгляду провадження без дослідження доказів при визнанні вини обвинуваченим, провів судовий розгляд за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення слід скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Отже, оскільки ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду, суду першої інстанції при новому розгляді, урахувати наведене у цій ухвалі, та з урахуванням доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 ухвалити законне, вмотивоване судове рішення з дотриманням усіх вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17 травня 2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Матеріали кримінального провадження направити до Ленінського районного суду м.Запоріжжя.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4