Справа № 367/7117/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/404/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 45 31.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
31 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000936щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.342, ч.1 ст.343 КК Україниповернуто прокурору для усунення недоліків,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000936щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.342, ч.1 ст.343 КК Україниповернуто прокурору для усунення недоліків.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не містить фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та що в реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться дані про надання доступу стороні обвинувачення до доказів сторони захисту, хоч така дія зі сторони захисту відбувалась та дані про повернення обвинувального акту і про складання такого процесуального рішення як обвинувальний акт від 01.10.2015 р..

Не погоджуючись з даною ухвалою, захисником ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, за змістом якої вони просять ухвалу суду скасувати в частині висновку суду про те, що обвинувальний акт від 01.10.2015 року містить конкретне обвинувачення та прийняти в цій частині нове рішення.

Так апелянти зазначають, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті, не може свідчити про законність покладення на групу працівників міськвідділу міліції охорони громадського порядку під час проведення даної процесуальної дії; законність здійснення охорони працівниками міліції території домоволодіння за місцем, де мав проводитися обшук; законність перебування начальника Коцюбинського селищного відділення міліції Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_9 біля подвір`я будинку АДРЕСА_1 ; законність покладення на начальника Коцюбинського селищного відділення міліції Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_9 обов`язків щодо охорони громадського порядку біля подвір`я будинку АДРЕСА_1 .

Апелянти вказують, що в обвинувальному акті не наводяться законодавчі та інші нормативно-правові акти, на підставі яких начальник Коцюбинського селищного відділення міліції Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_10 мав право здійснювати охорону громадського порядку під час обшуку слідчими приватного житла чи іншого володіння особи. Не зазначення цих документів в обвинувальному акті на думку апелянтів позбавляє суд можливості перевірити законність перебування потерпілого ОСОБА_10 на місці обшуку та його повноваження щодо охорони громадського порядку, а також позбавляє можливості сторону захисту належним чином підготуватись до захисту.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні реквізити процесуального рішення, на підставі якого було отримано доступ до розпорядчих документів Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області, , на підставі якого було продовжено строк досудового розслідування, та він не містить реквізитів процесуального рішення, на підставі якого сторона обвинувачення вчинила процесуальну дію щодо долучення до матеріалів кримінального провадження протоколу про створення групи прокурорів від 05.06.2014 року після закінчення строків досудового розслідування.

Крім того апелянти просять встановити прокурору десятиденний строк на усунення недоліків, оскільки вважають, що місячний термін встановлений судом першої інстанції є занадто великим.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив щодо поданої апеляційної скарги так як вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Згідно п.5 ч.2, ч.4 ст.291 КПК України обвинувальний акт крім іншого повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. До обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд вірно зазначив, що обвинувальний акт містить конкретне обвинувачення, оскільки в ньому викладено місце, час, мотиви, дії та посилання на кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , однак не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а тому не відповідає вимогам ст..291 КПК України.
З таким висновком суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам ст..291 КПК України погоджується і колегія суддів.
Також колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу і інші мотиви повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_8 , викладені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.
Щодо доводів апелянтів про те, що не зазначення в обвинувальному акті законодавчих та інших нормативних актів, на підставі яких потерпілий ОСОБА_10 здійснював охорону громадського порядку під час обшуку слідчим приватного житла особи, позбавляє суд можливості перевірити законність перебування останнього на місці обшуку, то вони є безпідставними, оскільки обвинувальний акт містить посилання на ст.. 2 Закону України «Про міліцію», посадову інструкцію начальника Коцюбинського СВМ, доручення керівництва Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області № 6514 від 27.05.14р., наказ № 285 від 25.04.2012р.

Що ж стосується перевірки судом законності перебування потерпілого ОСОБА_10 на місці обшуку, а також законність покладення на групу працівників міськвідділу міліції охорони громадського порядку під час проведення даної процесуальної дії, законність здійснення охорони працівниками міліції території домоволодіння за місцем, де мав проводитися обшук, законність перебування начальника Коцюбинського селищного відділення міліції Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_9 біля подвір`я будинку АДРЕСА_1 ; законність покладення на начальника Коцюбинського селищного відділення міліції Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_9 обов`язків щодо охорони громадського порядку біля подвір`я будинку АДРЕСА_1 то вони не є предметом перевірки на стадії підготовчого судового розгляду, а повинна бути досліджена під час судового розгляду при оцінці доказів, які будуть надані стороною обвинувачення на підтвердження висунутого ОСОБА_8 обвинувачення.

Інші доводи апеляційної скарги, які стосуються неповноти даних реєстру матеріалів досудового розслідування відповідно до вимог ст..314 КПК України не передбачає можливості повернення обвинувального акту прокурору.

Доводи апелянтів щодо встановлення прокурору десятиденного строку впродовж якого необхідно усунути викладені в ухвалі недоліки є неспроможними, так як не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального закону.

За наведеного, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2016 року без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000936щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.342, ч.1 ст.343 КК Україниповернуто прокурору для усунення недоліків залишити без змін.

Судді: ___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4