Справа №484/793/16-к 19.07.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/562/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.122 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0001765 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 квітня 2016 року по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.2,3 ст. 185, ч.1 ст.122, ст.395 КК України

Учасники судового провадження.
прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок змінити в частині призначеного покарання на більш м`яке покарання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 122 ч.1, 395 КК України та призначено покарання за ст. 395 КК України 6 місяців арешту;

за ст. 185 ч.2 КК України 3 роки позбавлення волі;

за ст. 122 ч.1 КК України 2 роки позбавлення волі;

за ст. 185 ч.3 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Постановлено у строк відбуття покарання зарахувати строк тримання під вартою ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Узагальнені доводи апелянта.
Обвинувачений ОСОБА_6 вважає вирок суду занадто суворим.

Зазначає, що суд не взяв до уваги його позитивну характеристику, щире каяття та визнання вини.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_6 визнано винним в тому, що будучи раніше судимим за корисливі злочини, у червні 2015 року, точна дата слідством не встановлена, маючи корисливий умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, проник на територію домоволодіння ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження вхідних дверей проник в будинок, звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_8 , завдавши останній матеріального збитку на загальну суму 1 739 грн. 20 коп.

Крім того, у період з 20.12.2015 року по 21.12.2015 року ОСОБА_6 проник до літньої кухні, а потім до сараю та до горища на території домоволодіння ОСОБА_9 , по АДРЕСА_3 , звідки таємно повторно викрав майно потерпілого ОСОБА_9 , завдавши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 3 608 грн. 16 коп.

31.12.2015 року близько 02.00 години ОСОБА_6 проник в будинок ОСОБА_10 по АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_10 , завдавши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 792 грн. 50 коп.

31.12.2015 року близько 03.00 години ОСОБА_6 проник в будинок ОСОБА_11 по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_11 на загальну суму 462 грн. 50 коп.

27.12.2015 року близько 04.00 години ОСОБА_6 проник в будинок АДРЕСА_3 звідки викрав гроші та майно потерпілої ОСОБА_12 , на загальну суму 4 529 грн.

В ніч на 05.01.2016 року, точний час слідством не встановлено, ОСОБА_6 проник до будинку по АДРЕСА_5 , звідки викрав майно потерпілої ОСОБА_13 на загальну суму 4 500 грн.

Близько 19.00 години в середині грудня 2015 року, точна дата слідством не встановлена, ОСОБА_6 з підсобних приміщень домоволодіння АДРЕСА_3 , таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_12 , чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 2 030 грн.

Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Крім того, 29.07.2015 року ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом вільного доступу, за допомогою ключа, який законно був у його розпорядженні, зайшов у будинок АДРЕСА_6 звідти таємно викрав гідронасос "RONA" вартістю 1 011 грн. 46 коп., належний потерпілій ОСОБА_14 , завдавши їй матеріального збитку на вказану суму.

В ніч на 31.12.2015 року ОСОБА_6 прийшов до домоволодіння ОСОБА_15 по АДРЕСА_7 , та через паркан, не проникаючи на територію домоволодіння, таємно повторно викрав велосипед «Україна», завдавши потерпілій ОСОБА_15 матеріального збитку на суму 800 грн.

24.12.2015 року у період часу з 00.00 до 01.00 години, точний час слідством не встановлено, ОСОБА_6 , по АДРЕСА_4 , біля будинку №2 з автомобіля «Москвич» д.н. НОМЕР_1 належний ОСОБА_16 , викрав майно потерпілого , чим спричинив останньому матеріального збитку на загальну суму 4 841 грн.

Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Крім того, 02.10.2015 року приблизно з 14.30 години ОСОБА_6 разом з ОСОБА_14 , перебуваючи в АДРЕСА_8 в гостях у ОСОБА_17 , у стані алкогольного сп`яніння, у ході конфлікту, який переріс у бійку, наніс ОСОБА_14 удар долонею по обличчю, від чого вона впала на землю, а ОСОБА_6 продовжував наносити їй численні удари ногами по обличчю, голові, спині. Після продовження вживання спиртного, близько 15.45 години, ОСОБА_6 знову почав ображати ОСОБА_14 , та наніс їй удар ногою в область тулубу. Внаслідок побиття ОСОБА_18 завдано тілесні ушкодження у виді перелому 7-го ребра ліворуч, крововиливу і синця обличчя, поверхневої рани нижньої губи, крововиливу верхніх кінцівок, крил тазу з лівої сторони, які відносяться до категорії середньої тяжкості як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягнуло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

11.08.2014 року Арбузинським районним судом Миколаївської області ОСОБА_6 встановлено адміністративний нагляд строком на 18 місяців з певними обмеженнями. Заборонено виходити з квартири (будинку) з 22.00 години вечора до 06.00 години ранку; перебувати у кафе, ресторанах та інших установах торгівлі, де продаються спиртні напої на розлив, виїжджати в особистих справах за межі району (міста) без дозволу міліції; також його зобов`язано реєструватися в міліції 2 рази на місяць. ОСОБА_6 , будучи ознайомленим з обмеженнями стосовно нього та попередженим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, в період часу з 24.07.2015 року по 11.01.2016 року самовільно, без дозволу органів внутрішніх справ, залишив своє місце проживання по АДРЕСА_1 з метою ухилитися від адміністративного нагляду, чим грубо порушив правила встановленого адміністративного нагляду.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ст. 395 КК України, а саме самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, доводи апелянта на підтримку доводів апеляції, прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає її такою, що задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доведеність вини, кваліфікація скоєного ОСОБА_6 апелянтом не оспорюються, внаслідок чого, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевірялись.

Що стосується призначеного обвинуваченому покарання, то суд у відповідності із вимогами ст.ст.65-67 КК України, призначив його з урахуванням тяжкості вчинених ОСОБА_6 злочинів, даних про його особу, який має не зняту і не погашену у встановленому порядку судимість, має постійне місце проживання, але за ним не проживає, не працює, не має законних джерел доходу, гроші на життя здобуває крадіжками, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд вірно визнав повне визнання своєї провини, сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують його покарання, суд визнав рецидив злочинів і вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

За такого, суд правильно прийшов до висновку про те, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства та призначив покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, з урахуванням наявних пом`якшуючих покарання обставин, суд за вчинення найбільш тяжкого злочину призначив покарання ближче до мінімального розміру, а при призначенні остаточного покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таким чином, призначене судом першої інстанції покарання відповідає ступню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого і є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тому підстав для його пом`якшення, про що просить обвинувачений, не вбачається.

Доводи апелянта про те, що суд не взяв до уваги визнання ним вини та щире каяття, є неспроможними, оскільки суд визнав ці обставини такими, що пом`якшують покарання і з урахуванням .

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 квітня 2016 року по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 - без змін.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 13 січня 2016р. по 19.07. 2016р. включно у строк відбуття призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі із рахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча

Судді: