У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2016 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження обвинуваченому строку обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, вказавши, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а підстави для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав думку прокурора.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що, на його думку, на даний час відпала потреба в утриманні обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та просив змінити йому міру запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на стан здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 міри запобіжного заходу суд виходив з наступного.

Залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 , опинившись на волі, може ухилитися від суду та не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальне правопорушення. Ймовірність реалізації вказаних ризиків не зменшилася на даний час, і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, які інкримінуються обвинуваченому; його відношення до скоєного; тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у випадку засудження за вчинення тяжкого злочину (ст. 12 КК України). В даному випадку, охорона прав та суспільних інтересів від вчинення кримінального правопорушення має більший інтерес, ніж забезпечення особистої свободи обвинуваченого, внаслідок чого вимагає застосування до обвинуваченого відповідно найбільш суворого запобіжного заходу.
За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні об`єктивні медичні застереження, які унеможливлюють його тримання під вартою, дані про його особу, сімейний стан, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку, попередити вчинення ним нових злочинів.

Крім того, за змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14 березня 2016 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: