Справа №295/9500/13-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0001404 від 17.04.2013 р. по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимого:

- 25.07.2013 року Житомирським районним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком 2 роки, 21.03.2014 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира іспитовий строк скасовано, направлений для відбуття покарання;

у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , суд -

ВСТАНОВИВ:

16.04.2013 близько 16 години 45 хвилини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 перебували біля ЗОШ № 28 та ЗОШ № 16 по вул.М.Рибалка в м.Житомирі. У цей же день та час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна будь - кого з числа студентів ПТУ №5, що по вул. М.Рибалка в м.Житомирі. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_5 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 пограбувати будь-кого з осіб із числа студентів біля ПТУ № 5 по вул. М. Рибалка, нащо останні погодились, тим самим вступивши у попередню злочинну змову між собою. Після чого, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з метою підшукування осіб, яких можна пограбувати направились до ПТУ № 5. Біля даного навчального закладу вони зустріли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , майном яких і вирішили заволодіти. У ході спілкування ОСОБА_5 під надуманим приводом, з метою відвести останніх у безлюдне місце для скоєння кримінального правопорушення, запропонував їм підзаробити грошей на будівництві та одразу пройти до місця майбутньої роботи, на що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 погодились та пішли разом з ними за гаражі гаражного кооперативу «Світанок», що по вул. М. Рибалка 34, до яру, який розташований за гаражами, понад провулком Вільським в м.Житомирі. Проходячи у яру, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 близько 17 години зупинили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 неподалік від будинку АДРЕСА_2 і пересвідчившись, що навколо немає сторонніх осіб, обступили їх з обох боків та виказуючи словесні погрози застосування фізичного насильства над потерпілими почали витребовувати у потерпілих гроші та мобільні телефони. Злякавшись погроз застосування фізичного насильства ОСОБА_10 одразу передав власний мобільний телефон « ОСОБА_11 .. У цей же час ОСОБА_5 застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилось у тому, що він схопивши ОСОБА_9 правою рукою за шию нахилив до низу, тим самим подавивши волю потерпілого до опору, за попередньою змовою, групою осіб, повторно відкрито викрав його майно, а саме вирвав з правої руки ОСОБА_9 його мобільний телефон «Нокіа 202», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 690 гривень 00 копійок, у якому знаходилася сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, на рахунку якої було 23 гривні 00 копійок. Після чого ОСОБА_5 обома руками штовхнув ОСОБА_9 у груди від чого той впав на землю та наніс йому два удари ногами в область голови. Одночасно з ОСОБА_12 побачивши те, що ОСОБА_10 намагається чинити їм опір, щоб допомогти ОСОБА_9 обома руками штовхнула останнього у груди, від чого той впав на землю, ОСОБА_13 наніс йому два удари кулаками в область голови. Побачивши те, ОСОБА_14 наносить удари ОСОБА_10 , ОСОБА_9 вирвався та почав тікати в напрямку будинку АДРЕСА_2 , де його наздогнав ОСОБА_6 та поваливши на землю намагався нанести удари. У цей же час біля них проходила невстановлена слідством жінка, яка завадила ОСОБА_6 спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_9 , внаслідок чого останній втік. Побачивши те, ОСОБА_14 і ОСОБА_9 були помічені невідомою жінкою та побоюючись викриття їх злочинних дій направлених на відкрите викрадення чужого майна, вчинених за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 повернули мобільний телефон «Самсунг» ОСОБА_10 і той втік. Після чого ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадений мобільний телефон ОСОБА_9 - «Нокіа 202», разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пішли до магазину «МТС», який розташований на ринку «Хмільники» по пр.Миру, 15, в м. Житомирі, де збули викрадене майно ОСОБА_15 за гроші в сумі 150 гривень, які спільно витратили на власні потреби.

Таким ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за попередньою змовою застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого відкрито, повторно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме мобільний телефон «Нокіа 202», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 690 гривень 00 копійок, у якому знаходилася сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, на рахунку якої було 23 гривні 00 копійок, чим спричинили останньому матеріальної шкоди на загальну суму 713 гривень 00 копійок.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна, вчинені за попередньою змовою групою осіб, поєднані з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та погрозою застосування такого насильства, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винність у скоєнні вказаного злочину визнав, вказав, що він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували біля приміщень шкіл по вул.М. Рибалка в м. Житомирі, де Решетар запропонував пограбувати будь-кого з осіб із студентів біля ПТУ № 5, нащо останні погодились. Після чого, вони зустріли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .. Під час спілкування з ними він запропонував їм підзаробити грошей на будівництві та одразу пройти до місця майбутньої роботи, на що останні погодились та пішли разом з ними за гаражі гаражного кооперативу, до яру, який розташований за гаражами, зупинили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та почали говорити, щоб дали майно. ОСОБА_10 одразу передав мобільний телефон «Самсунг» ОСОБА_7 , аРешетар схопив ОСОБА_9 рукою за шию нахиливши до низу та взяв з правої руки ОСОБА_9 його мобільний телефон «Нокіа 202», потім штовхнув у груди той впав, він наніс йому удари. ОСОБА_9 вирвався та почав тікати, тоді він наздогнав та повалив на землю, намагався нанести удари. У цей же час біля них проходила невідома їм жінка, яка стала кричати на них, потерпілий в цей час втік. А вони потім повернули мобільний телефон «Самсунг» ОСОБА_10 і той теж втік. Після всього вони втрьох пішли до магазину на ринку «Хмільники», де продали мобільний телефон, а гроші витратили на власні потреби.

В зв`язку з неоспорюванням фактичних обставин заволодіння майном потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за згодою учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин відповідно до вимог ст. 349 КПК України.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Пом`якшуючою обставиною суд вважає щире каяття обвинуваченого.

При призначенні покарання суд також враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

При обранні міри покарання суд також враховує роль у вчиненні злочину, їх особу, характеристику.

Обвинувачений не був ініціатором вчинення злочину, розкаюється у вчиненому, характеризується посередньо, має молодий вік, а тому суд вважає, що оскільки покарання має на меті також і виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню інших злочинів, то можливо відносно нього обрати покарання не в максимальному розмірі статті.

Суд застосовує до обвинуваченого вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки засуджений Житомирським районним судом Житомирської області25.07.2013 року за ст. 185 ч. 3 КК України та відбуває за цим вироком покарання.

Підлягає до задоволення позов потерпілого ОСОБА_9 в розмірі 713 грн., підлягає стягненню з обвинуваченого в солідарному порядку вказана сума.

Судові витрати, пов`язані з залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_17 винуватим у скоєнні злочину, передбаченому ст. 186 ч. 2 КК України та призначити покарання- 4 (чотири) роки позбавлення волі,

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Житомирського районного суду Житомирської області від 25.07.2013 рокувизначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим, зарахувавши в строк покарання, відбуте за попереднім вироком частково відповідно до вимог ст. 72 КК України, та визначити остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.

Час відбуття покарання рахувати з 6.05.2016 р..
Зарахувати в строк відбуття покарання відповідно до вимог ст.ст.70, 72 КК України період:

- з 21.12.14 по 18.12.2015 р.,

- строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 19.12.2015 по день набрання вироком законної сили.

Цивільний позов задовольнити. Стягнути із засудженого в солідарному порядку на користь потерпілого ОСОБА_9 на відшкодування матеріальної шкоди - 713 грн. 00 коп..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення, засудженим протягом того ж строку з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

СУДДЯ: ОСОБА_1