Єдиний унікальний номер 185/3984/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2016 року. Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000887 від 04.04.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, з середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

- 22.12.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ст.76 КК України до позбавлення волі на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнена з випробувальним терміном на 1 рік;

- 17.03.2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на 3 роки. На підставі ст.71 КК України до покарання приєднано не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.12.2015 року, та до позбавлення волі призначено 3 роки 1 місяць. Покарання не відбула,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
01.04.2016 року, приблизно о 12.10 годині, ОСОБА_3 , проходячи повз магазину ритуальних послуг, що розташований по вул. Матросова, 27 села Вербки, Павлоградського району, Дніпропетровської області, звернула увагу на велосипед марки «Україна», коричневого кольору, який був не пристебнутий. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення майна велосипеду марки «Україна», коричневого кольору, що належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужого майна та обернення його на свою користь, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , 01.04.2016 року, приблизно о 12.20 годині, скориставшись тим, що відсутній контроль з боку власника вищезазначеного майна, не маючи відповідного дозволу останнього, маючи злочинний намір, діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, шляхом вільного доступу, таємно, викрала велосипед марки «Україна», коричневого кольору, що належить ОСОБА_6 , та з місця вчинення злочину зникла і викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 474 грн. (згідно висновку експерта № 2046-16 від 15.04.2016 року).

У судовому засіданні обвинувачена свою вину у пред`явленому їй обвинувачені визнала повністю, та суду показала, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, вона згодна, та відмовилася від надання пояснень. У вчиненому вона щиро розкаюється, причину скоєння злочину назвати не може.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинувачену, суд вважає, що вона винна у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно.

Її дії кваліфікуються за ч.2 ст. 185 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена вчинила злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше судима, не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вину визнала, потерпілому шкода відшкодована.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченої у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України суд вважає необхідним до призначеного покарання обвинуваченій ОСОБА_3 частково приєднати покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.03.2016 року, яким вона була засуджена до 3 років 1 місяця позбавлення волі, так як остання вчинила злочин до повного відбуття покарання.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею злочинів, оскільки виправити останньої та запобігти її злочинній діяльності не можливо без ізоляції від суспільства.

Згідно вимог ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-7, який набрав чинності 24.12.2015 року до ч.5 ст. 72 КК України внесено зміни.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з врахуванням змін зазначається, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Так, судом встановлено, що 29.04.2016 року ОСОБА_3 було затримано за вироком Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області від 17.03.2016 року, та остання перебуває у Дніпропетровській установі виконання покарань.

У зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_3 слід зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 176,20 грн. слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винною за ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.03.2016 року, та остаточно призначити покарання у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.

ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 29 квітня 2016 року.

ОСОБА_3 зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 29 квітня 2016 року до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 коп.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: велосипед марки «Україна» коричневого кольору, який переданий під розписку ОСОБА_6 залишити останньому за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .