Справа № 466/9946/16-к
У Х В А Л А
29 листопада 2016 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянув у закритому судовому засіданні в залі суду м. Львова матеріали клопотання прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Дрогомишль Яворівського району Львівської області, розлученого, громадянин України, українця, з вищою освітою, раніше не судимому, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , командира взводу - викладача навчального взводу навчальної роти підготовки фахівців механізованих підрозділів відділення підготовки фахівців механізованих та танкових військ військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , капітана, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000262 від 06.10.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 410, ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

29 листопада 2016 року прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що з 20 лютого 2015 року по теперішній час капітан ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 на посаді командира взводу - викладача навчального взводу підготовки сержантів навчальної роти підготовки фахівців механізованих підрозділів відділення підготовки фахівців механізованих та танкових військ, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Маючи досвід поводження зі зброєю і боєприпасами, при проходженні військової служби капітан ОСОБА_4 знав вимоги законодавства України про те, що боєприпаси відносяться до предметів обмежених в обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, а також те, що військовослужбовцям Збройним Силам України забороняється зберігати за територією військової частини боєприпаси.

Проте, капітан ОСОБА_4 , будучи командиром взводу - викладачем навчального взводу навчальної роти підготовки фахівців механізованих підрозділів відділення підготовки фахівців механізованих та танкових військ військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , тобто військовою службовою особою, на якого покладено організаційно-розпорядчі обов`язки, на порушення наведених вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, тобто діючи у формі прямого умислу, за попередньою змовою із викладачем циклової комісії вогневої підготовки відділення підготовки фахівців механізованих та танкових військ військової частини-польова пошта НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_7 , в період проходження військової служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , зловживаючи службовим становищем, з метою протиправного особистого збагачення, в умовах особливого періоду вчинив привласнення бойових припасів за наступних обставин.

Так, капітан ОСОБА_7 , упродовж 2015- 2016 років, будучи командиром взводу - викладачем навчального взводу навчальної роти підготовки фахівців механізованих підрозділів відділення підготовки фахівців механізованих та танкових військ військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , що у АДРЕСА_2 , проводячи з особовим складом взводу заняття з бойової підготовки, маючи доступ до зброї та боєприпасів, діючи за попередньою змовою із військовослужбовцем військової частини - польова лошта НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_4 , умисно, всупереч інтересам служби, з корисливого мотиву, усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізовуючи свій злочинний намір, шляхом зловживання своїм службовим становищем, вирішив систематично привласнювати різного роду боєприпаси, які перебували на обліку у вказаній військовій частині та не використовував у повній мірі під час проведення навчальних стрільб та зберігав їх у лісосмузі у АДРЕСА_2 неподалік військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , де проходив військову службу, з метою їх подальшого збуту громадянам України за певну грошову винагороду.

На початку листопада 2016 року, капітан ОСОБА_7 дізнавшись від капітана ОСОБА_4 про зацікавленість гр. ОСОБА_8 у купівлі боєприпасів, заздалегідь розробивши свій злочинний план по реалізації боєприпасів, запропонував збути гр. ОСОБА_8 бойові припаси у кількості 1000 шт. по ціні 8 гривень за штуку.

Дійшовши між собою згоди щодо дій кожного з співучасників вчинення указаного злочину та розподілу ролей між собою, капітан ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із капітаном ОСОБА_7 , з метою збуту викрадених із військової частини - польова пошта НОМЕР_1 боєприпасів та отримання грошової винагороди, 02.11.2016 близько 12:55 год. під час особистої зустрічі з ОСОБА_8 на автозаправці АЗК «Укрнафта» (Львівська область, Яворівський район, вул. Львівська, передав ОСОБА_8 патрони у кількості 1000 (однієї тисячі) штук, калібру 7.62 мм, а останній у свою чергу, діючи за попередніми вказівками капітана ОСОБА_4 передав йому грошові кошти в сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень.

У подальшому, капітан ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із капітаном ОСОБА_7 під час вказаної зустрічі повідомив ОСОБА_8 про готовність у подальшому збувати вогнепальну зброю, вибухівку та різного роду боєві припаси за грошову винагороду, розмір якої він - ОСОБА_4 повідомить в подальшому.

16.11.2016 близько 15:20 на автозаправці АЗК «Укрнафта» (Львівська область, Яворівський район, вул. Львівська, 2) ОСОБА_4 та ОСОБА_7 під час чергової особистої зустрічі з ОСОБА_8 , згідно попередньо розробленого плану вчинення указаного злочину та розподілу ролей між його учасниками, повідомили останньому про можливість продажу бойових припасів, а саме: патронів (малі) калібру 7.62 мм в кількості 1230 (однієї тисячі двісті тридцять) штук за ціною 8 (вісім) гривень за штуку, патронів (великі) калібру 7.62 мм в кількості 3000 штук за ціною 5 (п`ять) гривень за штуку, зарядів до РПГ - 7 (ПГ-7) в кількості 20 штук за ціною 700 (сімсот) гривень за штуку, гранати 8 (вісім) штук за ціною 700 гривень за штуку.

ОСОБА_7 , діючи за попередніми вказівками ОСОБА_4 під час указаної зустрічі надав ОСОБА_8 написаний власноруч перелік боєприпасів, які він разом із ОСОБА_4 готові збути ОСОБА_8 при наступній їхній зустрічі за грошову винагороду.

22.11.2016 близько 10:05, перебуваючи на лісосмузі, поблизу церкви, що у м. Новояворівськ Яворівського району Львівської області, капітан ОСОБА_4 , діючи за попередньо розробленим планом із капітаном ОСОБА_7 , зустрілись із ОСОБА_8 , де збули останньому бойові патрони у кількості 3080 (три тисячі вісімдесят) штук калібру 7.62 мм, постріли ПГ-7С із маркуванням «56-36-780Л» «63-199-77» в кількості 20 штук та двигуни до пострілів ПГ-7С із маркуванням «ПГ-7ПМ» «НБЛ-4221/77Б» «36- 78-56» в кількості 20 штук, за що отримали від ОСОБА_8 грошову винагороду в розмірі 44 000 (сорок чотири) тисячі гривень.

Окрім того, капітану ОСОБА_4 було достовірно відомо, що бойові припаси - набої калібру 7,62 мм., заряди РПГ-7 та стартові двигуни до них, які він привласнив у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , відносяться до предметів, які обмежені в цивільному обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу.

Так, 02.11.2016 капітан ОСОБА_4 , являючись службовою особою, діючи умисно, за попередньою змовою, достовірно знаючи, що привласнені ним з військової частини - польова пошта НОМЕР_1 набої, в загальній кількості 1000 (одна тисяча) штук калібру 7,62 мм. являються бойовими припасами, для носіння, зберігання, передачі чи збуту яких необхідно отримати передбачений законом дозвіл у встановлений законодавством України спосіб, якого у останнього не було, вчинив незаконне поводження із бойовими припасами, виражене у носінні, зберіганні, передачі та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу за грошову винагороду розмірі 8000 грн.

22.11.2016 капітан ОСОБА_4 , являючись службовою особою, діючи умисно, за попередньою змовою, достовірно знаючи, що привласнені ним з військової частини - польова пошта НОМЕР_1 набої, в загальній кількості 3080 (три тисячі вісімдесят) штук калібру 7,62 мм., заряди РПГ-7 у кількості 20 (двадцять) шт. та стартові двигуни до них у кількості 20 (двадцять) пгг. являються бойовими припасами, для носіння, зберігання, передачі чи збуту яких необхідно отримати передбачений законом дозвіл у встановлений законодавством України спосіб, якого у останнього не було, вчинив незаконне поводження із бойовими припасами, виражене у носінні, зберіганні, передачі та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу за грошову винагороду розмірі 44000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , проходячи військову службу у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 на посаді командира взводу - викладача навчального взводу навчальної роти підготовки фахівців механізованих підрозділів відділення підготовки фахівців механізованих та танкових військ, у військовому званні «капітан», тобто будучи військовою службовою особою, діючи умисно, у формі прямого умислу, за попередньою змовою із капітаном ОСОБА_7 , у порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п. 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, п.п.2.6, 2.7., 2.8., 9.1., 9.2., 10.1., 11.1., 12.1.,12.2., 12.3. Інструкція про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ №622 від 21 серпня 1998 року, вчинив незаконне поводження із бойовими припасами - набоями калібру 7,62 мм. - 4080 шт., зарядами РПГ-7 у кількості 20 (двадцять) шт. та стартовими двигунами до них у кількості 20 (двадцять) шт., а саме без передбаченого законом дозволу:

- 02 листопада 2016 року вчинив носіння, зберігання, передачу та збут за грошову винагороду розмірі 8000 грн. бойових припасів калібру 7,62 мм. в загальній кількості 1000 (одна тисяча) штук, шляхом носіння, зберігання, передачі та збуту їх у місті Новояворівськ Яворівського району Львівської області.

- 22 листопада 2016 року, вчинив носіння, зберігання, передачу та збут за грошову винагороду розмірі 44000 грн. бойових припасів калібру 7,62 мм. в загальній кількості 3080 (три тисячі вісімдесят) штук, зарядів РПГ-7 у кількості 20 (двадцять) шт. та стартовими двигунами до них у кількості 20 (двадцять) шт. шляхом носіння, зберігання, передачі та збуту їх у місті Новояворівськ Яворівського району Львівської області, чим вчинив носіння, зберігання, передачу та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Повідомлення про підозру складено 28.11.2016 та цього ж дня вручено ОСОБА_4 .

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є, показання свідка ОСОБА_8 , протокол огляду місця події, протоколи вручення та ідентифікації грошових коштів, а також іншими матеріалами кримінального провадження, зібраними у ході досудового розслідування.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 410, ч. 1 ст. 263 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000262 від 06.10.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч .4 ст. 194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатнім для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Однак стороною кримінального провадження, слідчому судді не надано жодних вагомих доказів про наявність ризиків, передбачених п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одного лише припущення в клопотанні про те, що ОСОБА_4 знаходячись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду недостатньо. Зазначене повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, яких слідчому судді, стороною кримінального провадження, не надано.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне кримінальне правопорушення та запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення подібних кримінальних правопорушень та є менш суворим ніж тримання під вартою, передбаченого у КПК України запобіжного заходу. Крім того, як вбачається з доданих до клопотання про обрання запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення. Для застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України,ст.ст.131,132, 176-178, 182-184,193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,-

у х в а л и в:

відмовити у задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такі обов`язки:

- прибувати до прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону за першою вимогою;

- не залишати місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 22.00год. по 07.00год.;

- здати на зберігання до відповідного органу влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з дня постановлення ухвали.

Виконання ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1