Справа № 520/9234/15-к
Провадження № 1-кп/520/446/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.07.2015 року Київський районний суд м. Одеси

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

при розгляді у підготовчому судовому засіданні обвинувального акта по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 02.01.2015 року за №0000010 у відношенні ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, за національністю айзербарджанця, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, розглянувши клопотання захисника та обвинуваченого про повернення обвинувального акта прокурору.

В с т а н о в и в :
01.07.2015 року в провадження Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000010 від 02.01.2015 року у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Ухвалою судді від 2 липня 2015 року кримінальне провадження призначено до розгляду судом в підготовчому судовому засіданні.

Прокурор просить суд призначити дану справу до судового розгляду, так як вважає, що обвинувальний акт складений з дотримання вимог передбачених ст.291 КПК України також вважає, що підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять суд призначити дану справу до судового розгляду.

Обвинувачений та захисник ОСОБА_4 просять суд про повернення обвинувального акта прокурору.

Обвинувачений та захисник заперечують проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, заявили суду клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, з метою приведення його у відповідність до вимог чинного законодавства України передбаченого нормами КПК України в редакції 2012 року.

Вважають, що досудове слідство при проведенні досудового розслідування, допустило порушення чинного законодавства України через що є необхідність повернути зазначену справу досудовому слідству для виконання вимог чинного законодавства України.

Мотивують подане клопотання тим, що досудовим слідством були допущені такі порушення чинного законодавства України при яких неможливо призначити дане кримінальне провадження до розгляду судом по суті. Так як обвинувачений є громадянином іншої держави Азербайджану, українську мову не вивчав, тому не володіє українською мовою, перекладача на досудовому слідстві не було залучено,тому обвинувачений не мав і не має можливості захищатися від обвинувачення.

Вислухавши думку сторін по справі, перевіривши обвинувальний акт з додатками на відповідність вимогам КПК України, дослідивши клопотання захисника та обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками не відповідає чинному законодавству - вимогам КПК України, так як досудове слідство допустило істотні порушення вимог чинного законодавства України, в тому числі порушивши право обвинуваченого на його захист.

Тому, суд вважає необхідним, при викладених обставинах, обвинувальний акт з додатками повернути прокурору з наступних підстав.

Згідно наданого суду реєстру матеріалів досудового слідства в матеріалах досудового слідства відсутня інформація про надання обвинуваченому перекладача.

13 липня 2015 року в стадії підготовчого судового засідання по справі, ухвалою суду, на підставі заявленого клопотання ОСОБА_6 , йому, як обвинуваченому, з метою здійснення перекладу матеріалів кримінального провадження в судовому процесі

було призначено перекладача з української мови на азербайджанську мову.

Тим самим, суд встановив, що при проведенні досудового розслідування в обвинуваченого не було перекладача з української мови на його рідну мову.

В стадії досудового слідства захисник ОСОБА_4 письмово, 26.06.2015 року вказав, написавши на аркуші кримінального провадження № 11 в обвинувальному акті та додатках до нього про те, що обвинувачений ОСОБА_6 не володіє мовою судочинства України.

В порядку ст.303 КПК України така бездіяльність слідчого під час досудового розслідування захистом не оскаржувалась, тому не була предметом розгляду у слідчого судді і може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, згідно з правилами ст.314-316 КПК України.

Згідно правил встановлених чинним законодавством України прокурор або слідчий відповідно до ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, зобов`язані повідомити підозрюваному, його захиснику, про завершення досудового розслідування та надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування, тобто до всіх матеріалів кримінального провадження.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.
У відповідності до вимог ч.2 п.2 ст.291 КПК України, слідчий виконуючи вимоги закону, по даному кримінальному провадженню, вказав анкетні дані ОСОБА_6 , як особи, яка притягується до кримінальної відповідальності про те, що обвинувачений є громадянином Азербайджану, за національністю обвинувачений азербайджанець, а згідно посвідки обвинувачений тимчасово проживає в Україні.

Виходячи з викладеного і враховуючи, що слідчому було достовірно відомо про необхідність виконати вимогу чинного законодавства, передбаченого ст.291 ч.2 п.5 КПК України, якою передбачено, що обвинувальний акт має містити такі відомості як : виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, дотримуючись правил встановлених нормами КПК України.

А саме, слідчий зобов`язаний був викласти факт обставин та формулювання обвинувачення на зрозумілу обвинуваченому рідну мову, тобто перекласти обвинувачення ОСОБА_6 на азербайджанську мову, виконуючи вимоги статті 42 КПК України.

В підготовчому судовому розгляді, по даному кримінальному провадженню, згідно наданого суду реєстру матеріалів досудового розслідування досліджених судом видно, що досудовим слідством, в порушення вимог ст.290 КПК України обвинуваченому ОСОБА_6 , який являється громадянином Азербайджану, за національністю азербайджанцем, який тимчасово проживає в Україні, після закінчення досудового розслідування по справі, зовсім не було відкрито доступ до матеріалів кримінального провадження на рідній мові обвинуваченого і фактично було проігноровано письмову інформацію адвоката, який захищає обвинуваченого, про те, що обвинувачений не знає державної мови судочинства, на якій ведеться кримінальне провадження.

З чого видно, що досудовим слідством обвинувачений зовсім не був ознайомлений з усіма матеріалами кримінального провадження зібраними досудовим слідством відносно нього.

І так як в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про переклад матеріалів кримінального провадження на азербайджанську мову, відсутні відомості про залучення перекладача, то в порушення вимог ст.290 КПК України органом досудового розслідування фактично не було відкрито обвинуваченому доступ в повному обсязі до всіх матеріалів кримінального провадження.

Тому судом не можуть бути прийняті до уваги такі можливі доводи зі сторони обвинувачення, як особиста присутність обвинуваченого при проведенні з його участю слідчих дій. Оскільки з матеріалів наданих суду з обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування видно, що ОСОБА_6 слідчим на рідній мові обвинуваченого не було відкрито доступ, в повному обсязі, до всіх матеріалів кримінального провадження.

Суд вважає, що при таких обставинах, обвинувачений не знає від чого він має захищатися в суді, тому обвинувачений не має можливості захищатися, що в свою чергу порушує його право на захист.

Ст. 42 КПК України передбачені права та обов`язки обвинуваченої особи.

Чим досудове слідство порушило вимоги чинного міжнародного законодавства, а саме ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також порушило і статтю 20 КПК України, яка передбачає, що підозрюваний чи обвинувачений має право на захист, який полягає в тому, що обвинуваченій особі необхідно надати право і можливість на усні чи письмові пояснення, з приводу підозри чи обвинувачення, право і можливість обирати і подавати письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт, як процесуальне рішення органа досудового розслідування, повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: розписка підозрюваної особи про отримання такою особою копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Аналіз вказаних обставин свідчить про те, що обвинувальний акт, щодо обвинуваченого не відповідає вимогам закону, враховуючи, що обвинувачений є громадянином Азербайджану, не володіє українською мовою, потребує послуг перекладача.

Відповідно до вимог ст.42 КПК України, підозрюваний має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

Однак, всупереч вказаним обставинам, слідчим по справі перекладач не був залучений до участі у проведенні слідчих дій, тому слідчим не було виконано вимоги закону про залучення перекладача по справі, чим слідчий грубо порушив права підозрюваного ОСОБА_6 , позбавляючи його можливості приймати участь у слідчих діях по справі відносно нього, чим також було порушено право обвинуваченого на захист.

Так як відповідно до вимог ст.42 КПК України досудовим слідством не було перекладено матеріали кримінального провадження на азербайджанську мову та обвинуваченому, не було вручено копії документів які є в матеріалах справи.

Згідно норм чинного законодавства України реєстр матеріалів досудового розслідування має містити відомості про повідомлення обвинуваченому про відкриття сторонами матеріалів кримінального провадження.

З обвинувального акта вбачається, що в порушення вимог п.3 ч.1 ст.291 КПК України в обвинувальному акті по справі відсутні такі відомості.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що копію обвинувального акта та копію реєстру матеріалів досудового розслідування, які фактично не вручені обвинуваченому на рідній мові обвинуваченого по вині органу досудового розслідування, чим було допущено не тільки суттєві порушення норм КПК України, а також було допущено порушення процедури проведення процесуальних дій, про що слідчим тільки формально було складено печатний текст розписки про вручення обвинуваченому зазначених процесуальних документів досудового розслідування.

Враховуючи, що надання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування є гарантією підозрюваного про його права на захист своїх законних інтересів під час судового розгляду справи, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування порушено право обвинуваченого на його захист, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Викладене свідчить про те, що органом досудового розслідування допущені суттєві порушення норм КПК України, а саме порушення вимог ст.20,ст.42,ст.290,ст.291 КПК України відносно обвинувального акта та допущено порушення вимог ст.109 КПК України відносно реєстру матеріалів досудового розслідування, що унеможливлює, при викладених обставинах, призначення кримінального провадження до розгляду судом по суті.

Також у реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про вручення потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, в тому числі про права цивільного позивача, чим досудовим слідством порушені права потерпілих.

Суд вважає, що вказані порушені права обвинуваченого на стадії закінчення досудового розслідування повинні бути усунуті органом досудового розслідування, а не судом, оскільки чинним КПК України не передбачена така ко мпетенція суду чи обов`язок суду, на стадії судового провадження вчиняти дії, які вчиняються досудовим слідством в стадії досудового розслідування, які входять в обов`язок посадових осіб при досудовому слідстві .
Крім того, під час поновлення досудовим слідством порушених прав на захист обвинуваченого, досудовому слідству також необхідно усунути всі інші встановлені судом порушення чинного законодавства які були допущені слідчим при досудовому розслідуванні.
За змістом процесуального закону, передусім, ст.291 КПК України, вимогам закону повинен відповідати не лише обвинувальний акт, а й додані до нього обов`язкові документи, оскільки це сприяє розгляду кримінального провадження протягом розумного строку та виконанню завдань процесуального кодексу, встановлених ст.2 КПК України.
Реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до обвинувального акта, складений слідчим без додержання вимог, встановлених ст.109 КПК України, так як в реєстрі не зазначені без виключень всі процесуальні дії і не всі прийняті слідчим процесуальні рішення які були проведені і прийняті під час досудового розслідування.
Суд приходить до висновку, що вказані порушення чинного законодавства України, які не виявив прокурор при затвердженні обвинувального акта і при направленні справи в суд для розгляду судом, являються істотною перешкодою для призначення зазначеного кримінального провадження до судового розгляду, тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення викладених вище порушень чинного законодавства України.
П. 3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення як повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Суд враховуючи наявність вищевказаного переліку недоліків обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, встановлених судом в підготовчому судовому засіданні, приходить до висновку, що немає правових підстав про призначення кримінального провадження до розгляду судом по суті, оскільки встановлені судом вказані недоліки перешкоджають розгляду справи в суді.

І так як судом установлено порушення вимог ст.291 КПК України відносно обвинувального акта та порушення вимог ст.109 КПК України відносно реєстру матеріалів досудового розслідування, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками необхідно повернути прокурору для виконання вимог кримінального процессуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3,18 ч.3 ст.42, 45, 46, 48, п.4 ч.2 ст.295, 206, 197, 109, 291, 314-317, 369-372, 384 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору - задовольнити.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000010 від 02.01.2015 року у відношенні ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст.296 КК України - повернути прокурору Київського району м.Одеси для виконання вимог кримінального процесуального кодексу України.

Зобов`язати прокурора усунути зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки.

Запобіжний захід в виді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченим (в перекладі на рідну мову) та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію ухвали надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1