А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05.10.2011 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів Марчука О.П. (головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі судових засідань ОСОБА_3, з участю прокурора Фотченка С.І. , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5, перекладача ОСОБА_6, розглянув у відкритому засіданні кримінальну справу за апеляцією помічника Берегівського міжрайонного прокурора на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 06.04.2011 року , яким ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, угорець, уродженець та мешканець м. Берегова, вул. Кініжі, № 2/2, одружений, маючий утриманця, не судимий, засуджений за ч.2 ст. 201 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі з конфіскацією преметів контрабанди 229800 ( двісті двадцать девять тисяч вісімсот) доларів США, 78200 (сімдесят вісім тисяч двісті) угорських форинтів та макаронних виробів вагою 52,250 кг. В дохід держави без конфіскації його майна.

Запобіжним заходом засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрано взяття під варту. Зараховано в строк відбування покарання тримання засудженого ОСОБА_4 під вартою з 25.11.2006 року по 12.09.2007 року та з 20.03.2008 року по 04.06.2008 року .

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 судові витрати на користь держави у розмірі 372 гривень.

Речові докази : автомобіль марки Міцубісі Ланцер, 2004 року випуску, номерний знак АО 8675АА , переданий на зберігання в ЗФ СДП Укрспецюст постановлено конфіскувати в дохід держави; відеокасети ТДК Е-180, ТДК -180, що зберігаються при матеріалах справи постановлено зберігати при справі; паспорт громадянина україни для виїзду за кордон АК 464484 постановлено повернути ОСОБА_4 за належністю; мобільні телефони: Нокія 3410.в кількості 2 штуки та телефон Нокія 1100, що знаходяться на відповідальному зберіганні в камері речових доказів СУ УСБУ в Закарпатській області постановлено повернути ОСОБА_4 за належністю.

За вироком ОСОБА_4 визнаний винним у тому , що за попередньою змовою з невстановленою слідством особою на імя Анатолій вчинив контробанду валютних цінностей у великих розмірах .

Так, 15.07.2005 року біля 16:00 години ОСОБА_4 в м. Берегові отримав від невстановленої слідством особи 80 мільйонів угорських форинтів , після чого на власному автомобілі марки Міцубісі Ланцер , номерний знак АО 8675АА прослідував до митного поста Лужанка, проїхав по смузі руху зелений коридор без складання пасажирської митної декларації , не заявивши про переміщувані ним валютні цінності , без проведення митного та прикордонного контролю прослідував в Угорщину, де перед вїздом на територію прикордонного пункту Захонь в обмінному пункті банку Ібус провів обмін угорських форинтів на 229800 доларів США та приховав їх у салоні автомобіля під передніми сидіннями в двох поліетиленових кульках розділивши по 113000 доларів США та 115000 доларів США , а решту 1800 доларів США та 78200 угорських форинтів заховав у кишені свого верхнього одягу.

Для утруднення доступу співробітників митного органу до прихованих у автомобілі валютних цінностей, ОСОБА_4 помістив на гумові килими за спинками сидівнь водія та пасажира та на заднє сидіння автомобіля чотири господарські валізи з макаронними виробами , загальною вагою 52,25 кг, вартістю 488 гривень і в той же день о 18:10 годині через митний пост Лужанка перемістив зазначені вище валютні цінності в кількості 229800 доларів США та 78200 угорських форинтів, що за курсом НБУ становило 1162434 грн. у зворотньому напрямку до України з незаконним звільненням від митного контролю та митного оформлення інспектором митниці ОСОБА_7 , однак при виїзді з території митного поста Лужанка був затриманий співробітниками УСБУ в Закарпатській області.

В апеляції обвинувач порушує питання про скасування вироку суду через невідповідність призначеного ОСОБА_4 покарання тяжкості вчиненого ним злочину внаслідок мякості. Вказує, що суд безпідставно застосував до підсудного ст. 69 КК України та призначив більш мяке покарання ніж передбачене законом. Просить апеляційний суд постановити новий вирок , яким призначити ОСОБА_4 покарання без застосування ст. 69 КК України .

Заслухавши доповідь судді, провівши часткове судове слідство, заслухавши промову прокурора на підтримання поданої апеляції, пояснення ОСОБА_4 та захисника, які просили залишити апеляцію без задоволення, а вирок без змін , перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляція не підлягає до задоволення з таких підстав.

Правильність встановлення судом фактичних обставин справи, доведеність вини засудженого у вчиненні злочину та юридична кваліфікація вчиненого в апеляції не оспорюються.

Винуватість засудженого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за встановлених судом першої інстанції обставин підтверджується сукупністю зібраних у справі , досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку доказів. Дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.201 КК України кваліфіковано правильно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах , установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що помякшують та обтяжують покарання. Особі , яка вчинила злочин , має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Підстави для призначення більш мякого покарання визначаються статтею 69 КК України, яка надає суду право призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції Особливої частини тільки за наявності декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину , з урахуванням особи винного.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 66 КК україни при призначенні покарання суд може визнати такими , що його помякшують , і інші обставини, не зазначені у частині першій цієї статті.

Доводи апеляції прокурора про невідповідність призначеного щодо ОСОБА_4 покарання тяжкості вчиненого ним злочину внаслідок мякості та безпідставне застосування ст. 69 КК України апеляційний суд відкидає, оскільки покарання підсудному ОСОБА_4 призначено у відповідності до вимог ст. 65, 69 КК України. Суд першої інстанції обгрунтовано визнав обставинами що помякшують його покарання : вчинення злочину вперше, наявність на утриманні неповнолітньої дитини та матері пенсійного віку , хворобливий стан здоровя та прийшов до вірного висновку, що ці обставини помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину і з врахуванням особи винного дають можливість призначити основне покарання нижче від найнижчої межі , встановленої в санкції статті, та не призначати додаткового покарання.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу ОСОБА_4, який позитивно характеризується за місцем проживання, має утриманців; відсутність обставин, що обтяжують його покарання та врахувавуши, що з моменту вчинення злочину пройшло понад 6 років, апеляційний суд прийшов до висновку , що призначене покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Суд критично оцінює доводи прокурора про те, що невизнання засудженим своєї вини є перепоною для застосування при призначенні покарання вимог ст. 69 КК України. Як видно зі справи , засуджений був переконаний у своїй невинуватості й у судовому порядку намагався виправдання від предявленого йому обвинувачення. Закон не передбачає іншої форми реалізації цього права , ніж постановлення відповідного вироку.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку не встановлено.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України , апеляційний суд Закарпатської області,-

У Х В А Л И В :

вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 06.04.2011 року щодо ОСОБА_4 залишити без зміни, а апеляцію прокурора без задоволення.

Судді: