Справа № 161/8977/16-к Провадження №11-сс/773/150/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 13 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
В С Т А Н О В И В:
13 липня 2016 року слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернувся із клопотанням до слідчого судді Луцького міськрайонного суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 13 липня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та обрано останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 13.09.2016 року включно.
На ОСОБА_7 покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- заборонено без дозволу слідчого, прокурора або суду залишати місце свого постійного проживання: АДРЕСА_1 , у період доби з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.;
- прибувати за викликом до суду, слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Волинській області майора поліції ОСОБА_9 , прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_10 , або іншого слідчого, прокурора, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000118;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає: Волинська область Любомльський район с. Борове, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- не відвідувати розважальні заклади та заклади громадського харчування, де здійснюється продаж алкогольних напоїв на розлив;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні, а також тим, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, проживає разом з матір`ю, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, в судовому засіданні захисником подано заяву ОСОБА_11 про те, що остання претензій до підозрюваного не має.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. Посилається на те, що висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Хоча суд і зазначив, що ОСОБА_7 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, однак не врахував ту обставину, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та після дорожньо-транспортної пригоди зник з місця події. Вважає, що ці обставини дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а тому наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України і є всі підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які апеляційну скаргу заперечили, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Із матеріалів справи убачається, що при розгляді справи в суді першої інстанції прокурором та слідчим не наведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.
Твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та після дорожньо-транспортної пригоди зник з місця події, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків побудоване на припущеннях, не підтверджується доказами та не доводить недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.

Слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, однак не довели наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України, що застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
З урахуванням зазначених обставин суд обґрунтовано відмовив у застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрав щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Правильність такого висновку у колегії суддів сумнівів не викликає.
В апеляційну інстанцію прокурором також не представлено переконливих доказів про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.
Законних підстав для скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової ухвали і застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
П О С Т А Н О В И В:
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 13 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4