Справа № 343/816/16-к
Провадження № 11-кп/779/281/2016
Категорія ст. 81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 квітня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -

з участю: прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

представника

Долинського ВЦ ОСОБА_10

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, оскільки вважає, що він має право на умовно-дострокове звільнення, оскільки довів своє виправлення про що свідчить наявність у нього 4 подяки від адміністрації установи.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 квітня 2016 року засудженому ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі.

Суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що ОСОБА_6 , який неодноразово судимий, у період відбування покарання у місцях обмеження волі, порушив вимоги режиму утримання/відбування покарання, за що йому було оголошено догану, яку немає підстав вважати незаконною. Вказане, на думку суду, свідчить про відсутність підстав вважати, що засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під час апеляційного розгляду:

- засуджений просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, звільнити його умовно-достроково від відбування покарання;

- прокурор не підтримав доводи поданої апеляційної скарги прохав її залишити без задоволення;

- захисник підтримав доводи апеляційної скарги засудженого.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_6 в установах відбування покарання знаходиться з 30.12.2013 року. Кінець строку 04.11.2016 року (а.п. 5).

З характеристики, затвердженої начальником Долинського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківської області (118), також вбачається, що ОСОБА_6 , за час перебування в УВП №9 м.Ужгорода порушень не допускав, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочування не оголошувались. Під час перебування в Маневицькій ВК (№42), оголошувалось три заохочування. Не допускав порушень вимог режиму відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались.

25.09.2015 року засуджений прибув в Долинський виправний центр (№118), де був працевлаштований на дільниці МПП «Таля», у подальшому на виробництві установи, де працює по теперішній час.

Відповідно довідки начальника Долинського виправного центру (№118) від 21.04.2016 року за період перебування у виправному центрі ОСОБА_6 мав три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а саме 27.06.2014 року, 26.09.2014 року, 24.03.2015 року, а також одне стягнення 21.12.2015 року за порушення правил пожежної безпеки, яке не знято та не погашене у встановленому законом порядку (а.п. 6).

Разом з тим, 13.01.2015 року комісією Маневицької ВК №42 відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України (переведення засуджених до позбавлення волі), як такому, що не став на шлях виправлення.

29.07.2015 року ухвалою Маневицького районного суду Волинської області засудженому ОСОБА_6 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким на 1 рік 5 місяців 1 день обмеження волі.

24.11.2015 року комісією Долинського ВЦ №118 відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання як такому, що не довів свого виправлення.

Крім того, згідно характеристики ОСОБА_6 потребує контролю за виконанням доручених робіт та має позов (а.п. 5 зворіт).

Разом з тим, на думку колегії суддів, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 неодноразово раніше був засуджений до покарання у виді позбавлення волі, раніше звільнявся умовно-достроково, а тому, в разі задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення не буде досягнута мета покарання виправлення засудженого та запобігання вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При вказаних вище обставинах, суд першої інстанції, при вирішенні питання про дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , належним чином врахував особу засудженого, який неодноразово судимий, за корисливі злочини проти власності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, звільнявся від відбування покарання умовно - достроково, проте на шлях виправлення не став та знову продовжив свою злочину діяльність, що свідчить про те, що засуджений ОСОБА_6 не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Аналізуючи дані про особу засудженого та конкретні обставини відбуття останнім призначеного покарання, колегія суддів дійшла до переконання, що висновок суду першої інстанції про те, що до засудженого ОСОБА_6 на даний час не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, є таким, що належним чином обґрунтований, підстави для задоволення скарги апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 квітня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_3