Справа № 705/4009/15-к
У Х В А Л А
24 лютого 2016 року Уманський міськрайонний суд
Черкаської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника цивільного відповідача ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Умані кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.365 КК України, -
В провадженні Уманського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.365 КК України.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для належного оформлення, як такого що не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України та в зв`язку з недотриманням інших вимог КПК України.
Клопотання мотивує тим, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленим є неконкретними та не чіткими, не зрозуміло, які ж неправомірні дії та склад злочину інкримінується обвинуваченим, оскільки згідно обвинувального акту зазначено лише перелік нормативно-правових актів та відсутній причинний зв`язок дій обвинувачених з інкримінуємим їм злочином. Тобто зазначено формальне, абстрактне і довільне трактування Закону України про кримінальну відповідальність, що полягає в наступному.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки обвинувальний акт з додатками відповідає вимогам КПК України в тому числі ст.291 КПК України, всі обставини на які вказує захисник в клопотанні підлягають дослідженню безпосередньо в судовому засіданні.
Захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання та просила його задоволити. Вважає, що пред`явлене обвинувачення є неконкретним, що позбавляє суд здійснити об`єктивний розгляд справи в судовому засіданні, не дано оцінки фактичним обставинам справи.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтримали клопотання та просили повернути обвинувальний акт на дооформлення прокурору.
Представник цивільного відповідача ОСОБА_6 пояснила, що клопотання цілком обґрунтоване і підлягає задоволенню, так як обов`язок прокурора викласти фактичні обставини кримінального правопорушення в обвинувальному акті, а в ньому зазначені лише припущення, але цього зроблено не було, що перешкоджає учасникам судового розгляду здійснювати належний розгляд справи.
Потерпілі в підготовче судове засідання в черговий раз не з`явилися з представником, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подані заяви про перебування на лікуванні не підтверджені належними та допустимими доказами у провадженні, таким чином суд вважає такі дії потерпілих та їх представника зловживанням своїм правом на участь в підготовчому судовому засіданні та безпідставне затягування розглядом провадження. З урахуванням кількості учасників кримінального провадження, їх місця проживання, та час надходження справи: 16 липня 2015 року, судом ухвалено розпочати проведення підготовчого судового засідання без їх участі.
Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт з додатками, вважає за необхідне повернути обвинувальний акт в зв`язку з його невідповідністю, вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, виходячи з наступного.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
У відповідності до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Отже в обвинувальному акті повинно бути як виклад фактичних обставин події так і формулювання обвинувачення, тобто описова і його резолютивна частини.
В описовій частині зазначаються дані, які стали приводом і підставами початку досудового розслідування; обставини кримінальної події та під ознаки якого кримінального закону (статті) підпадають дії підозрюваної особи (фактично виклад обставин справи в довільній формі).
Після цього зазначаються докази в тезисній формі. Якщо у провадженні міститься низка епізодів, то докази розміщуються так, щоб вони підтвердили кожний епізод окремо.
В резолютивній частині підводяться підсумки кримінального розслідування, тобто особі висувається обвинувачення.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин які свідчать про наявність доказаних даних про подію кримінального правопорушення, тобто час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші. Фактично формулюється висунуте особі обвинувачення, яке містить суб`єкт, суб`єктивну сторону, об`єкт, об`єктивну сторону складу інкримінованого злочину, зазначається причинний зв`язок між діями обвинувачених та наслідками, які наступили. Тут же, вказується в якому стані перебувала особа і всі ознаки виду кримінального правопорушення (умисно, повторно, таємно, за попередньою змовою групою осіб, тощо). Потім зазначається кваліфікація злочину, в якому особа обвинувачується із зазначенням всіх кваліфікуючих ознак.
Формулювання обвинувачення в обвинувальному акті є обов`язковим, оскільки відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а не щодо підозрюваної особи.
Відсутність кінцевого пред`явленого обвинувачення унеможливлює проведення всебічного, повного та об`єктивно розгляду справи, а також здійснення повноцінного захисту від пред`явленого обвинувачення, тобто порушує право особи на захист. Помилка є явною, яку не можна віднести до другорядної чи неважливої. Виправити її в умовах судового розгляду справи буде неможливо.
У формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зазначені нормативно-правові акти з посиланням на статті, без зазначення зв`язку, відношення та конкретних норм закону, які були порушені обвинуваченими.
Так, зазначені положення ст.ст. 3, 19, 29, 30, 64 Конституції України, ст.ст. 209, 210, 233 КПК України, ст.ст. 2, 3. 10-14, 20, 25 Закону України «Про міліцію», ст.ст. 1, 4, 5, 6, 7, 8, 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та інших локальних нормативно-правових актів, які регулюють діяльність органів міліції та викладені фактичні обставини події, які на думку суду не являються висунутим обвинуваченням.
Відповідно до ст.365 КК України, об`єктивна сторона складу даного злочину характеризується тим, що завжди:
-дії обумовлені службовим становищем винного;
-пов`язані з реалізацією його службових повноважень щодо потерпілого;
-дії явно виходять за межі тих прав та повноважень, які надані особі за посадою або у зв`язку зі здійсненням службових обов`язків;
-заподіюють істотну шкоду чи тяжкі наслідки;
-перебувають у причинному зв`язку з цими наслідками.
Тобто, в обвинуваченні необхідно зазначати, яким нормативним актом регулюються службові повноваження обвинувачених і які саме положення цього акту були порушені діями винних у конкретному випадку та настання наслідків у вигляді істотної шкоди.
Суб`єктивна сторона складу злочину характеризується умислом, тобто службова особа повинна усвідомлювати очевидність та безперечність виходу своїх дій за межі наданих їй повноважень.
Суд вважає, що в формулюванні обвинувачення не зазначено конкретного пред`явленого обвинувачення, не вказані ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін складу злочину передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
Відповідно до вимог ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Вказані вимоги ст.109 КПК України, виконані не в повній мірі, оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування, в розділі проведених під час досудового розслідування процесуальних дій зазначені прийняті процесуальні рішення та не зазначені про вчинені процесуальні дії (а.п. 32-40), що також є порушенням.
Суд вважає, що в сукупності вказані недоліки є істотними і позбавляють суд призначити справу до судового розгляду, так як вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст.ст. 109, 291 КПК України, а також в подальшому під час судового розгляду виконати судом вимоги ст.337 КПК України, у відповідності до якої розгляд провадження в суді проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, тому є необхідним повернути обвинувальний акт з додатками прокурору, надавши строк для усунення зазначених недоліків протягом одного місяця з часу набрання ухвалою законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 36, 109, 110, 291, 314, 315, 395 КПК України, суд, -
Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки протягом одного місяця з дня набрання чинності даною ухвалою.
Ухвала може бути оскаржена учасниками процесу до апеляційного суду Черкаської області протягом семи днів, з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя