Справа № 386/615/16-к
Провадження № 1-кп/386/93/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2016 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ кримінальне провадження № 1-кп/386/93/16, зареєстроване в ЄРДР за № 0000379 від 25.07.2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, військовозобов`язаного, пільг та утриманців не має, стан здоров`я задовільний, судимого 11.03.2016 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним, із захисником від 29.07.2016 року

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в ухиленні від відбування громадських робіт, тобто в невиконанні обов`язку, щодо відбування покарання вчиненого особою, засудженою до цього виду покарання обвинувальним вироком суду, який набув законної сили, тобто вчиненні кримінального правопорушення при таких обставинах :

ОСОБА_4 , вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2016 року за ч.2 ст. 185 КК України було призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. 13.04.2016 року ОСОБА_4 поставлено на облік в Голованівському РВ кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Кіровоградській області та ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання. За направленням Голованівського РВ КВІ УДПтС України в Кіровоградській області від 01.06.2016 року ОСОБА_4 направлено для відбування покарання за місцем його проживання тобто до Розкішненської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Відповідно до виданого направлення ОСОБА_4 повинен був приступити до відбування покарання у вигляді громадських робіт не пізніше 02.06.2016 року.

В подальшому ОСОБА_4 , з метою ухилення від відбування покарання, з прямим умислом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування такого виду покарання, без поважних на те причин, 02.06.2016 року до відбування громадських робіт не приступив. Тобто не відбув жодної години громадських робіт з призначеного йому судом покарання, чим своїми умисними, протиправними діями, які виразились в ухиленні від відбування громадських робіт, тобто в невиконанні обов`язку, щодо відбування покарання вчиненого особою, засудженою до цього виду покарання обвинувальним вироком суду, який набув законної сили, вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

29.07.2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру.

29.07.2016 року між начальником Голованівського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 , із захисником ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно до вимог п.2 ч.1 ст.468 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язався беззастережно визнати вину в обсязі підозри в судовому засіданні, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст. 389 КК України, узгодженого покарання у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць, на підставі ст..71 КК України, за правилами ст.. 72 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2016 року у вигляді 100 годин громадських робіт, що в перерахунку на дні арешту відповідає 12, 5 дням та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (один) місяць 5 (п`ять) днів арешту, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, обмежень оскарження вироку, передбачених ч.2 ст.473 КПК України, наслідків умисного невиконання угоди, зазначених в ст.476 КПК України.

01.08.2016 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, разом з угодою про визнання винуватості надійшов до суду для розгляду.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України визнав повністю та пояснив, що 11.03.2016 року його було засуджено Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

01.06.2016 року його було викликано до Голованівського РВ КВІ УДПтС України в Кіровоградській області ,під підпис було роз`яснено порядок та умови відпрацювання громадських робіт , графік прибуття до кримінально-виконавчої інспекції та вручено під підпис направлення на відпрацювання громадських робіт до Розкішненської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області . Згідно направлення він повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт не пізніше 02.06.216 року, однак до Розкішненської сільської ради він не з`явився так як вирішив не відпрацьовувати громадські роботи у зв`язку з тим, що він не бажав їх відпрацьовувати.

За період червня - липня 2016 року він не хворів , до медичних закладів за медичною допомогою не звертався, ніде не працював, весь зазначений час знаходився вдома в с. Новосілка , обробляв земельну ділянку біля свого будинку, тому поважних причин не відпрацювання призначених йому судом громадських робіт у нього не було.

Він розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення , вид та міру передбаченого угодою покарання .

Угоду про визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, просить її затвердити.

Прокурор вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані досудовим слідством по ч. 2 ст. 389 КК України , вина його повністю доведена зібраними в процесі досудового слідства доказами, угода про визнання винуватості, укладена з ОСОБА_4 , відповідає вимогам закону, тому її необхідно затвердити, ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому узгоджене угодою покарання у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць; на підставі ст..71 КК України, за правилами ст.. 72 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Голованівського районного суду від 11.03.2016 року у вигляді 100 годин громадських робіт, що в перерахунку на дні арешту відповідає 12,5 дням, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (один) місяць 5 (п`ять) днів арешту.

Захисник ОСОБА_5 також вважає , що угоду про визнання винуватості необхідно затвердити .

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурора, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження дійшов до висновку, що угода підлягає затвердженню виходячи з наступного :

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 , ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В пункті першому ч. 3 ст. 314 КПК України зазначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Ст. 474 цього Кодексу також встановлено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, то розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

Згідно ст. 475 КПК України якщо суд переконається , що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання .

Органами досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано по ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт, тобто в невиконанні обов`язку, щодо відбування покарання вчиненого особою, засудженою до цього виду покарання обвинувальним вироком суду, який набув законної сили.

Суд, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості , матеріали досудового розслідування дійшов до висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, кримінальне провадження свідчить про наявність обставин та фактичних підстав для визнання винуватості і його дії суд кваліфікує по ч. 2 ст. 389 КК України .

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, тому укладена між підозрюваним та прокурором угода про визнання винуватості не суперечить положенням ч.2, 4 ст. 469 КПК України , за своїм змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України та ч. 2 ст. 389 КК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого сторонами покарання та наслідків невиконання угоди .

Суд не має сумнівів в тому, що обвинувачений цілком розуміє , що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди , передбачені ст. 473 КПК України, зокрема , характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи ,які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, він цілком розуміє свої права ,передбачені ч. 5 ст. 474 цього Кодексу.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним , тобто не є наслідком примусу, застосування насильства , погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин , ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстав для відмови в затверджені угоди судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, згідно ст. 66 КК України, не встановив.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, суд не встановив.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості , укладеної між прокурором та підозрюваним і захисником, визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України,обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 314,373,374,468,469,470,472,473,474,475 КПК України , суд
У х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості , укладену 29.07.2016 року між сторонами кримінального провадження начальником Голованівського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , із захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 1-кп/386/93/16, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000379 від 25.07.2016 року за ч.2 ст. 389 КК України .

На підставі затвердженої сторонами кримінального провадження угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання по ч. 2 ст. 389 КК України, узгоджене прокурором, підозрюваним та захисником в угоді про визнання винуватості від 29.07.2016 року, у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ст.71 КК України, за правилами ст.. 72 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2016 року у вигляді 100 ( сто) годин громадських робіт, що в перерахунку на дні арешту відповідає 12, 5 дням та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (один) місяць 5 (п`ять) днів арешту.

Обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , взяти під варту в залі суду .

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з моменту взяття під варту , тобто з 08.09.2016 року .

Матеріали досудового провадження на 102 арк., витребувані судом, долучити до матеріалів судового провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення , засудженому з дня отримання копії вироку .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .

Учаснику судового провадження , який не був присутній в залі судового засідання , копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1