Справа № 739/671/16-к
Провадження № 1-кп/739/33/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" липня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000322 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, на утриманні малолітня дитина, не працюючого, раніше не судимого в силу статті 89 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 194 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Будище Новгород-Сіверського району Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, на утриманні дві малолітні дитини, раніше судимого:

- вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 26 серпня 2011 року за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки;

- вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 03 вересня 2013 року за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 296 КК України, із застосуванням статті 71 КК України до 3 років 01 місяця позбавлення волі. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24 червня 2014 року на підставі статті 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» скорочено наполовину невідбуту частину покарання до 01 року 04 місяців 04 днів, судимості у встановлено законом порядку не зняті та не погашені,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 194 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Леньків Новгород-Сіверського району Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого в силу статті 89 КК України,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:
15 лютого 2016 року, близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 , маючи намір на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, прибув на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , де реалізуючи свій злочинний умисел, зайшов на територію вказаного господарства та обливши стіну будинку легкозаймистою речовиною (бензином), з метою знищення будівлі будинку, свідомо виконав дії, спрямовані на виникнення пожежі шляхом застосування джерела вогню до певного об`єкта та за допомогою сірників підпалив стіну даного будинку, внаслідок чого вогнем було знищено вказаний вище будинок та заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 69 193 грн. 00 коп.

17 лютого 2016 року ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , маючи намір на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, прибули на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 , де реалізуючи свій злочинний умисел зайшли до приміщення нежилого будинку, після чого ОСОБА_5 по дверях, які в цей час, забезпечуючи вчинення злочину, підтримували ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , потрапив на горище даного будинку та за допомогою сірників, з метою знищення будівлі будинку, свідомо виконав дії спрямовані на виникнення пожежі шляхом застосування джерела вогню до певного об`єкта, а саме: підпалив сірниками перекриття даху нежилого будинку, внаслідок чого вогнем було знищено вказаний вище будинок та заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 53 539 грн. 00 коп.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 194 КК України визнав повністю та дав показання про те, що 16 лютого 2016 року він знаходився у ОСОБА_11 разом з ОСОБА_12 де вони вживали спиртні напої. Після цього зі знайомими пішли до с. Мамекино де також продовжували вживати спиртні напої. Згодом повернулися до свого села. Потім ОСОБА_13 сказав, що влаштує «феєрверк», тобто підпалить будинок, який стоїть неподалік від будинку ОСОБА_14 . Вони прийшли до цього будинку, підсадили ОСОБА_11 і той заліз на горище для того, щоб підпалити будинок. Потім на горищі загорівся вогонь, ОСОБА_15 зліз і вони пішли по домівках. Невдовзі вони повернулися до цього будинку і побачили, що він горить.

Також розповів, що 15 лютого 2016 року вдень вони з ОСОБА_16 вживали спиртні напої, далі приблизно о 16 год. 30 хв. прийшли до господарства останнього і вжили ще по 2-3 рюмки горілки. Потім ОСОБА_15 сказав йому, що ображений на ОСОБА_17 і що спалить його хату, пояснюючи своє бажання тим, що ОСОБА_17 «скалічив йому життя», оскільки його судили за викрадення у ОСОБА_17 майна. Він хотів його стримати, але не зміг. Шевкун ОСОБА_18 взяв каністру з бензином, вилив на стіну будинку ОСОБА_17 та підпалив. Він спробував загасити пожежу, однак не зміг. Вони відійшли від будинку, а коли знову повернулися то місцеві жителі, які були там, почали звинувачувати їх у підпалі. Під час досудового розслідування він активно сприяв розкриттю злочину, продемонстрував яким чином ОСОБА_15 здійснив підпал будинків ОСОБА_9 та ОСОБА_19 . У вчиненому щиро кається, свою поведінку засуджує.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 194 КК України визнав повністю та дав показання про те, що 15 лютого 2016 року вони з ОСОБА_20 рубали дрова у його сестри. Далі вживали спиртні напої. Приблизно о 17 год. він взяв каністру бензину, пішов до будинку ОСОБА_9 та підпалив його. Зробив він це сам, без участі ОСОБА_21 , мотиви своєї поведінки пояснити не зміг. Чи бачив ОСОБА_4 підпал не пригадує, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. Далі пішов додому. Згодом він повернувся до будинку ОСОБА_9 щоб подивитися на пожежу. Там були інші жителі їхнього села і у нього з ними виникла суперечка подробиці якої не пригадує.

16 лютого 2016 року вони вживали самогон в с. Леньків. Згодом пішли до с. Мамекино де продовжили вживати спиртні напої. Далі вночі 17 лютого 2016 року повернули до с. Леньків. Ще по дорозі ОСОБА_22 сказав що «влаштує феєрверк», тобто підпалить будинок. Потім вони курили біля його дому. Далі прийшли до будинку « ОСОБА_23 » ( ОСОБА_9 ) зайшли всередину через відкриті двері, він заліз на гориче і сірниками підпалив сіно від чого й загорівся будинок. Після цього вони пішли по домівках. ОСОБА_24 підпалу не пригадує, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро кається.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_6 дав показання про те, що 16 лютого 2016 року він зустрівся з ОСОБА_25 та ОСОБА_16 і вони вживали спиртні напої. Далі пішли до с. Мамекино. Вже вночі 17 лютого 2016 року повернулися до с. Леньків. У нього виникла ідея спалити будинок, але не ОСОБА_26 , а інший. Однак вони підійшли до будинку ОСОБА_26 , розташованого неподалік від будинку ОСОБА_27 , зайшли в середину будинку, він разом з ОСОБА_25 підсадив ОСОБА_15 , який забрався на горище та підпалив його. Після того як ОСОБА_15 зліз вони пішли по домівках. Згодом він хотів піти допомогти загасити вогонь, але вітчим не пустив його. У вчиненому щиро кається, під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину.

Хоча обвинувачені визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину, їх вина також підтверджується показаннями потерпілого та свідків, допитаних у судовому засіданні.

Так, допитаний в якості потерпілого ОСОБА_10 дав показання про те, що він знайомий з обвинуваченими. Свого часу у 2007 році він придбав будинок, який належав ОСОБА_28 , при цьому договору купівлі продажу не укладав, оскільки були відсутні необхідні документи на будинок. Купівля відбулася в присутності на той час Мамекинського сільського голови ОСОБА_29 , покійної на даний час. Свідком підпалів будинків у с. Леньків він не був, але ходили чутки, що їх вчиняли обвинувачені. Взагалі періодичні підпали будинків викликали в с. Леньків загальну атмосферу страху та побоювань з боку жителів за своє майно. Жодних претензій з приводу будинку, який згорів, він до обвинувачених не має.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_30 дав показання про те, що він знайомий з обвинуваченими. Брав участь в гасінні пожеж, які відбувалися в с. Леньків, зокрема пожежі будинку ОСОБА_9 , де бачив ОСОБА_11 та ОСОБА_21 . ОСОБА_5 схвально висловлювався з приводу даної пожежі та казав, що ОСОБА_9 свого часу «посадив» його. При цьому він висловлювався нецензурною лайкою у зв`язку з чим працівники поліції склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Наступного дня ОСОБА_6 повідомив йому, що ОСОБА_25 та ОСОБА_15 мають намір спалити будинок «Тараса». Вже наступного дня сталася пожежа в будинку, який належить ОСОБА_10 .

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_31 дав показання про те, що 15 лютого до пожежної частини надійшло повідомлення про пожежу в с. Леньків в результаті якої будинок був фактично знищений. Він виїздив на місце пожежі. Як з`ясовано її причиною був підпал, за фактом пожежі було складено відповідний акт. 17 лютого 2016 року до пожежної частини знову надійшло повідомлення про пожежу в будинку, розташованому у с. Леньків Новгород-Сіверського району. Він знову виїздив на місце пожежі. Ймовірною причиною пожежі також був підпал, що відображено у відповідному акті. Хто здійснив підпали вказаних будинків йому не відомо. Також він брав участь у проведенні слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_4 , який розповів подробиці вчинення підпалів, які могли бути причиною пожеж, що відбулися в с. Леньків.

Допитана в якості свідка ОСОБА_32 дала показання про те, що вона обіймає посаду Мамекинського сільського голови і до складу очолюваної нею сільської ради входить с. Леньків. Особисто їй не відомо хто здійснював підпали будинків у вказаному селі, але коли виїздила на місця пожеж то бачила там обвинувачених. Також їй відомо, що у 2007 році ОСОБА_10 цікавився можливістю придбання житлових будинків у с. Леньків та придбав один з них, а саме той, що належав ОСОБА_19 , однак право власності на нього не оформлював. Обвинувачених вона знає, останні характеризуються за місцем проживання негативно, оскільки постійно зловживають спиртними напоями, влаштовують сварки.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_33 дав показання про те, що він знайомий з обвинуваченими. Йому відомо, що в с. Леньків періодично відбувалися пожежі, однак хто підпалював будинки не знає. Жителі села були дуже стурбовані та налякані цими пожежами. Також він брав участь в якості понятого під час проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_4 , в ході якого останній розповів про обставини підпалу житлових будинків, розташованих в с. Леньків.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_34 дав показання про те, що він був понятим під час проведення слідчого експерименту з ОСОБА_4 в ході якого останній розповів, як перебуваючи в будинку вони разом з ОСОБА_6 тримали двері, а ОСОБА_5 заліз на горище та підпалив його.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_35 дав показання про те, що він брав участь у проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_6 в ході якого останній розповів як він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підпалили будинок, розташований в с. Леньків.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_36 дав показання про те, що він був понятим під час проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 в ході якого останній розповів подробиці підпалу одного з будинків, хоча подробиць даної слідчої дії не пригадує.

Допитана в якості свідка ОСОБА_37 дала показання про те, що про обставини підпалу будинків у с. Леньків їй нічого не відомо, однак 23 лютого 2016 року до неї додому приходили обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які погрожували її сину ОСОБА_6 з метою змусити його змінити показання щодо вказаних пожеж та осіб, які їх вчинили.

Також вина обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину підтверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

- протоколом огляду від 15 лютого 2016 року відповідно до якого було оглянуто будинок АДРЕСА_2 . В ході огляду встановлено, що даний будинок пошкоджено вогнем, зокрема пошкоджено його дах та стіни (а.с. 62-67);

- актом про пожежу від 15 лютого 2016 року відповідно до якого 15 лютого 2016 року о 17 год. 55 хв. в будинку ОСОБА_9 , розташованому по АДРЕСА_2 сталася пожежа. Вогнем було знищено покрівлю та пошкоджено стіни будинку, ймовірною причиною пожежі є підпал (а.с. 68);

- висновком експерта №196 від 21 березня 2016 року відповідно до якого в наданому на експертизу пожежному смітті слідів нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів, в межах чутливості використаних методів, не виявлено (а.с. 69-73);

- висновком експерта №485 від 22 березня 2016 року відповідно до якого слід взуття розміром 290х120 мм, виявлений на території нежилого будинку ОСОБА_9 в с. Леньків міг бути залишений взуттям 43-44 розміру, орієнтовний зріст особи, яка його залишила становить приблизно 176 см., сліди взуття розміром 265х120мм та 270х115мм могли бути залишені взуттям 46 розміру і орієнтовний зріст особи, яка його залишила, становить близько 180 см. (а.с. 74-84);

- висновком експерта №1397/16-24 від 04 квітня 2016 року відповідно до якого сума матеріальної шкоди, заподіяної будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок пожежі, яка виникла 15 лютого 2016 року, складає 69 193 грн. 00 коп. (а.с. 85-93);

- протоколом огляду місця події від 17 лютого 2016 року відповідно до якого було оглянуто будинок АДРЕСА_2 . В ході огляду встановлено, що даний будинок пошкоджено вогнем, зокрема пошкоджено його дах та стіни (а.с. 94-97);

- актом про пожежу від 17 лютого 2016 року відповідно до якого 17 лютого 2016 року о 06 год. 12 хв. в безгосподарчому будинку АДРЕСА_4 сталася пожежа. Вогнем було знищено покрівлю та пошкоджено стіни будинку, ймовірною причиною пожежі є підпал (а.с. 98);

- висновком експерта №1396/16-24 від 04 квітня 2016 року відповідно до якого сума матеріальної шкоди, заподіяної будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок пожежі, яка виникла 17 лютого 2016 року, складає 53 539 грн. 00 коп. (а.с. 99-108);

- довідкою КП «Новгород-Сіверське МБТІ» від 12 травня 2016 року про те, що згідно вданих Мамекинської сільської ради власником житлового будинку по АДРЕСА_5 є ОСОБА_38 , а будинку по АДРЕСА_4 є ОСОБА_19 , однак станом на 31 грудня 2012 року за цими громадянами нерухоме майно не зареєстровано і технічні паспорти на вказане нерухоме майно не виготовлялись (а.с. 117);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 від 20 лютого 2016 року відповідно до якого останній розповів та продемонстрував, як 17 лютого 2016 року вони разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийшли до будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , зайшли в середину, далі вони з ОСОБА_4 тримали двері, а ОСОБА_5 заліз по ним на горище та підпалив його після чого вони пішли по домівках (а.с. 109-111);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 від 19 лютого 2016 року відповідно до якого останній розповів та продемонстрував, як 17 лютого 2016 року вони разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 прийшли до будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , зайшли в середину, далі вони з ОСОБА_6 тримали двері, а ОСОБА_5 заліз по ним на горище та підпалив його після чого вони пішли по домівках. Також заявив, що бачив як було підпалено будинок АДРЕСА_5 (а.с. 109-111);

- протоколом про результати аудіо, відео контролю за особою від 27 квітня 2016 року, відповідно до якого в ході аудіо контролю за ОСОБА_4 під час його утримання в СІЗО УВП №31 останній в ході розмови з сусідом по камері вказує як бачив якусь особу, яка вчинила всі підпали (а.с. 121-122);

- вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 26 серпня 2011 року, яким ОСОБА_5 (на той час ОСОБА_39 ) було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України. Зі змісту даного вироку вбачається, що потерпілим у двох епізода злочинної діяльності, які ставилися у вину ОСОБА_5 був ОСОБА_9 (а.с. 123-125).

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази які є належними, допустимими, з точки зору їх достовірності, достатності та взаємозв`язку суд враховує, що обвинувачені повністю визнали свою вину у вчиненні відповідних епізодів злочинної діяльності, які ставляться їм у вину, зокрема ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 визнали свою співучасть у знищенні шляхом підпалу будинку 17 лютого 2016 року, крім того ОСОБА_5 визнав свою вину у знищенні шляхом підпалу 15 лютого 2016 року будинку ОСОБА_9 . Вину обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм епізодах злочинної діяльності також повністю підтверджено показаннями свідків, дослідженими протоколами огляду місця події, актами про пожежу, висновками експертів, протоколами слідчих експериментів та протоколом про результати аудіо, відео контролю за особою. Розмір завданої внаслідок злочинних дій обвинувачених шкоди підтверджується висновками експертів №1396/16-24 та №1397/16-24 від 04 квітня 2016 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 194 КК України доведена повністю, їх дії кваліфіковані правильно, як умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_4 суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до тяжких злочинів, розмір завданої злочином матеріальної шкоди, особу обвинуваченого, який характеризується негативно, не працює, утримує малолітню дитину та має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує щире каяття обвинуваченого і його активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до статті 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, що відповідно до статті 67 КК України є обставинами, які обтяжують покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією частини другої статті 194 КК України, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що його обрання було зумовлене наявністю такого ризику, як можливість незаконного впливу з боку ОСОБА_4 на обвинуваченого ОСОБА_6 з метою змусити останнього змінити свої показання. Оскільки на даний час судовий розгляд кримінального провадження та дослідження доказів закінчено, вказаний ризик фактично перестав існувати, при цьому інші ризики, які б зумовлювали необхідність подальшого утримання ОСОБА_4 під вартою, також відсутні.

За таких обставин суд вважає за можливе до набрання даним вироком законної сили змінити обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з с. Леньків Новгород-Сіверського району Чернігівської області, в якому він проживає, без дозволу суду.
Строк відбування ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту його затримання, зарахувавши відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України у строку відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у період з 24 квітня 2016 року до 14 липня 2016 року виходячи зі співвідношення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_6 суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до тяжких злочинів, розмір завданої злочином матеріальної шкоди, особу обвинуваченого, який характеризується негативно, не працює, має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує щире каяття обвинуваченого і його активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до статті 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, що відповідно до статті 67 КК України є обставинами, які обтяжують покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією частини другої статті 194 КК України, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Строк відбування ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту його затримання.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_40 суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до тяжких злочинів, розмір завданої злочином матеріальної шкоди, кількість епізодів злочинної діяльності, особу обвинуваченого, який характеризується негативно, не працює, утримує дві малолітні дитини, має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує щире каяття обвинуваченого, що відповідно до статті 66 КК України є обставиною, які пом`якшують покарання та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення одного з епізодів злочинної діяльності групою осіб за попередньою змовою, що відповідно до статті 67 КК України є обставинами, які обтяжують покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_40 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк наближений до мінімально передбаченого санкцією частини другої статті 194 КК України, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Строк відбування ОСОБА_41 покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту його затримання.

Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат, здійснених в ході досудового розслідування суд враховує, що витрати на залучення експертів для проведення експертиз №196 від 21 березня 2016 року, №485 від 22 березня 2016 року та №1397/16-24 від 04 квітня 2016 року у розмірі 3 963 грн. 08 коп. здійснені у зв`язку з розслідування епізоду злочинної діяльності, вчиненого ОСОБА_41 , а витрати на залучення експертів для проведення експертизи №1396/16-24 від 04 квітня 2016 року у розмірі 2 819 грн. 20 коп. здійснені у зв`язку з розслідування епізоду злочинної діяльності, який ставиться у провину ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Відповідно з ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 4 902 грн. 81 коп., а з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 по 939 грн. 73 коп. з кожного.

На підставі частини дев?ятої статті 100 КПК України, після набрання вироком законної сили речові докази: два оптичні носії DVD-диски з відеозаписами слідчих експериментів від 19 та 20 лютого 2016 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 126, 194, 331, 368, 370, 373, 374, 392, 393, 395, 534 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 194 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у виді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з с. Леньків Новгород-Сіверського району Чернігівської області, в якому він проживає, без дозволу суду.
Строк відбування ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту його затримання на виконання даного вироку, зарахувавши відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України у строку відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у період з 24 квітня 2016 року до 14 липня 2016 року виходячи зі співвідношення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У звязку зі зміною запобіжного заходу ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі судового засідання після оголошення даного вироку.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 194 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту його затримання на виконання даного вироку.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбачено частиною другою статті 194 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців.

Строк відбування ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту його затримання на виконання даного вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 939 (дев`ятсот тридцять дев`ять) гривень 73 копійки.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 939 (дев`ятсот тридцять дев`ять) гривень 73 копійки.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 4 902 (чотири тисячі дев`ятсот дві) гривні 81 копійка.

Після набрання вироком законної сили речові докази: два оптичні носії DVD-диски з відеозаписами слідчих експериментів від 19 та 20 лютого 2016 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1