Справа № 500/6159/14-к
Провадження № 1-кп/500/319/16
УХВАЛА

про повернення обвинувального акта прокурору
07 вересня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника цивільног позивача ОСОБА_9

провівши в місті Ізмаїлі Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0003628, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізмаїл Одеської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кілія Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 287 КК України,

встановив:
06 червня 2016 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з Апеляційного суду Одеської області після скасування вироку надійшов обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні, після чого 07 червня 2016 року був переданий для судового провадження судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 . Ухвалою від 10 червня 2016 року було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, так як Апеляційний суд Одеської області вказав, що даний обвинувальний акт не відповідає п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та їхні захисники не заперечували проти повернення обвинувального акта прокурору.

Потерпілий ОСОБА_8 клопотання прокурора залишив на розсуд суду.

Згідно ст. 291 ч.2 п.5 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статі частини статі закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку, що він на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим, у тому числі, у ст. 291 КПК України, та складання якого недопустимо навіть і з допущенням технічних помилок.

Однак, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Однак, всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 взагалі не містить формулювання обвинувачення.

В даному обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюються ОСОБА_4 , ОСОБА_5 й правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому обвинувачуються останні.

Такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за цим процесуальним рішенням, фактично мають статус підозрюваних.

Суд звертає увагу, що формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Викладення фактичних обставин провадження з підсумком про те, що особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, як це зроблено в обвинувальному акті щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , не може замінити формулювання обвинувачення, оскільки за змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та його структурою, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті має бути викладено незалежно від викладених фактичних обставин кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті п/п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97) (далі Конвенція) вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

З викладеного випливає, що особою, яка складала обвинувальний акт, не зазначене формулювання обвинувачення, а також неповно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які відповідали б зазначеній правовій кваліфікації кримінального правопорушення, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , оскільки їх наявність порушує гарантоване п/п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції право обвинуваченого бути поінформованим про характер і причини обвинувачення у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Таким чином, у зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, зокрема п. 13 ч. 1 ст. 3, п. п. 2, 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а також приймаючи до уваги висновки і мотиви, з яких скасований попередній вирок суду, які в силу ч. 3 ст. 415 КПК України є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт з додатками в силу п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору.

Крім того, враховуючи, що підготовче судове засідання проводиться після скасування попереднього вироку суду, то в матеріалах судового провадження містяться певні матеріали кримінального провадження, які були предметом розгляду під час попереднього розгляду кримінального провадження та які мають значення для цього кримінального провадження (а.п. 31 53). А тому вказані документи, надані прокурором, також підлягають йому поверненню для надання можливості їх використання при здійсненні кримінального провадження в подальшому, із залишенням замість них в матеріалах судового провадження їх копій.

Керуючись ст. ст. 291, 314, 370 372, ч. 3 ст. 415 КПК України, суд
ухвалив:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 287 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повернути прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків.

Матеріали кримінального провадження, надані прокурором під час судового розгляду (а.п. 49-148), повернути прокурору разом з обвинувальним актом із залишенням їх копій в матеріалах судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Суддя Ізмаїльського

міськрайонного суду ОСОБА_1