Провадження № 11-п/792/130/16
Категорія: ст. 34 КПК України Доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

05 липня 2016 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , вивчивши заяву ОСОБА_2 про визнання таким, що не несе правових наслідків вирок Залізничного районного суду м. Сімферополя від 17.03.2014 року та визначення підсудності виконання судового рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 11.06.2013 у конкретному кримінальному провадженні, -
В с т а н о в и в :
До Апеляційного суду Хмельницької області, з заявою звернувся ОСОБА_2 , у якій ставить питання про:
- визначення підсудності суду першої інстанції на материковій (не окупованій) частині території України для виконання ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 11.06.2013 року щодо розгляду справи № 11/190/765/2013 по суті;
- проведення попереднього розгляду кримінальної справи на підставах встановлених ст. 357 КПК України (в редакції 1960 року), під час якого визнати вирок Залізничного районного суду м. Сімферополя від 17.03.2014 року, за яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та засуджено до реального покарання, таким, що не несе правових наслідків і прийняти рішення про повернення справи суду першої інстанції.
В обґрунтування заявлених вимог, посилається на те, що 17.03.2014 року Залізничним районним судом м. Сімферополя, він був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та засуджений до покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі. Стверджує, що оскільки судове рішення ухвалене вже після анексії АР Крим незаконно створеним судом, воно не може мати жодних правових наслідків. Тому просить визнати його таким, що не несе правових наслідків та визначити підсудність розгляду кримінального провадження відносно нього за конкретним місцевим судом.
Вивчивши матеріали заяви ОСОБА_2 , вважаю, що такі підлягають поверненню заявнику, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII із подальшими змінами встановлено, що у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та визначено забезпечити розгляд кримінальних проваджень, підсудних місцевим (районним, міським, районним у містах, міськрайонним судам), розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - одним з районних судів міста Києва, визначеним Апеляційним судом міста Києва.
За таких обставин, відповідно до вимог закону питання щодо визначення підсудності суду першої інстанції на материковій (не окупованій) частині території України для виконання ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 11.06.2013 року щодо розгляду справи № 11/190/765/2013 по суті про що ставить питання ОСОБА_2 в силу вимог закону не відноситься до компетенції Апеляційного суду Хмельницької області.
Більше того, головою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_3 вже визначено підсудність розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на вирок Залізничного районного суду м. Сімферополя від 17.03.2014 року за Апеляційним судом Хмельницької області.
За таких обставин, є наявне рішення про визначення підсудності розгляду апеляційної скарги щодо законності процесуального рішення відносно ОСОБА_2 , а ст. 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначена судова інстанція до компетенції якої віднесено вирішення підсудності розгляду саме кримінальних проваджень.

Статтями 392 та 407 КПК України встановлені вичерпний перелік рішень, на які в силу вимог закону можуть бути внесені скарги, а також повноваження апеляційної інстанції за наслідками розгляду таких скарг. Такий перелік є вичерпним і широкому тлумаченню не підлягає.
Визнання незаконними рішень, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.
Визнання рішень такими, що не несуть правових наслідків, в тому числі незаконно створених судових інстанцій, їх правова оцінка, про що у поданій заяві ставить питання ОСОБА_2 , чинним законодавством, поза межами розгляду кримінального провадження не передбачено та до компетенції апеляційної інстанції в даній стадії процесу не відноситься.
Таким чином, виходячи з вимог закону, визнання рішень такими, що не несуть правових наслідків, без вивчення і дослідження матеріалів кримінального провадження, а також повернення кримінальної справи до суду першої інстанції з цих підстав, ні чинним кримінальним процесуальним законодавством, ні КПК України (в редакції 1960 року) не передбачено.
Вирішення таких вимог не підлягає в даній стадії процесу в суді апеляційної інстанції без вивчення та дослідження матеріалів справи, такий висновок апеляційна інстанція вправі буде зробити за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 в рамках кримінального провадження за його обвинуваченням.

З врахуванням того, що чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено, яким саме чином повинен діяти суд та яке саме процесуальне рішення він повинен приймати у випадку заявлення вимог аналогічних вимогам ОСОБА_2 , вважаю, що в таких ситуаціях необхідно керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, а саме положення п. 3 ч. 1 ст. 399 КПК України, повернувши заявнику матеріали заяви, оскільки вищезазначені вимоги ОСОБА_2 не підлягають розгляду в даній стадії процесу в Апеляційному суді Хмельницької області, що не позбавить його можливості повторного звернення до суду, в порядку та на умовах, передбачених КПК України.
Прийняттям саме такого рішення буде забезпечено баланс прав та законних інтересів заявника.
Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 334, 392, 399 КПК України, суддя,-

П о с т а н о в и в :
Повернути ОСОБА_2 матеріали його заяви про визнання таким, що не несе правових наслідків вирок Залізничного районного суду м. Сімферополя від 17.03.2014 року та визначення підсудності виконання судового рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 11.06.2013 у конкретному кримінальному провадженні.

ОСОБА_2 роз`яснити, що повернення матеріалів його заяви, не позбавить його можливості повторного звернення до суду, в порядку та на умовах, передбачених КПК України.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її отримання.
Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_1 .