Справа № 362/2696/16-к
Провадження № 1-кп/362/185/16
ВИРОК
Іменем України
15.06.2016 року м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_6
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7
представника Васильківської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_8
представника Васильківського відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_9
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка),-
15.04.2016 року, близько 12 год. 20 хв. (точного часу не встановлено) ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи у класі №208 Калинівської ЗОШ №2 Васильківського району Київської області, розташованої за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка, вул. Пушкіна, 23, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон «Bravis» модель «JASS» на дві сім-картки з imei: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 чорного кольору, вартістю 1000 гривень, який належить ОСОБА_4 .
Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд для власних потреб, таким чином спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 1000 гривень.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що 15.04.2016 року біля 12-00 год. він перебував в класі Калинівської ЗОШ І-ІІІ ступені №2 Васильківського району Київської області, де перед цим в цьому класі займалися учні іншого класу та позалишали свої речі та портфелі. Коли йому впала на підлогу ручка, він нагнувся, щоб її дістати з підлоги і побачив на полиці під партою мобільний телефон, кому він належав йому невідомо, але він вирішив забрати його собі і поклав собі в кишеню. Після цього він пішов додому. Перебуваючи вдома до нього приходили ОСОБА_4 зі своїм сином ОСОБА_10 і питали в нього чи він не забирав в останнього телефону, на що він відповів, що ніякого телефону він не забирав. В той же день він повідомив своїй матері, що знайшов мобільний телефон і сказав матері, що до нього приходили ОСОБА_10 зі своєю мамою і розпитували про телефон, але він їм сказав, що ніякого телефону він не забирав і не знаходив, на що його мати сказала, щоб він відніс цей телефон до ОСОБА_11 . Він сказав їй, що так і зробить, але сам наступного дня в магазині «Імперія» в смт. Калинівка, Васильківського району, Київської області продав цей мобільний телефон «Bravis» за 350 гривень. Після проведення першого судового засідання його мати купила такий самий новий мобільний телефон «Bravis» та повернула ОСОБА_4 . У вчиненому щиро розкаявся.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 15.04.2016 року їй зателефонував товариш сина ОСОБА_12 і повідомив, що у нього в школі викрали мобільний телефон. Прийшовши додому, її син ОСОБА_12 розповів, що йому вдалося взнати хто перебував за партою на уроці, де висіла його сумка, а він в цей час перебував на уроці фізкультури. Після цього вона з сином пішла до ОСОБА_13 додому, але він сказав, що ніякого телефону у нього немає, він нічого не забирав. Після чого вона вимушена була звернутися з заявою до працівників поліції. Після проведення підготовчого судового засідання мати обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 купила такий самий мобільний телефон «Bravis» та повернула їм і вона претензій до ОСОБА_5 немає.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що 15.04.2016 року п`ятий урок у нього був фізкультура. Він залишив свій мобільний телефон «Bravis» в портфелі, який висів на стільці парти. Прийшовши з фізкультури, він виявив відсутність свого мобільного телефону «Bravis» і почали його шукати в портфелі під партою, але так його і не знайшов. Після чого він взнав учні якого класу перебували на уроках цього класу, де висів його портфель та взнав хто безпосередньо сидів за тією партою. Йому сказали, що там перебував ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Після того від вчительки він взнав де проживає ОСОБА_17 і пішов до нього додому. Прийшовши до нього додому ОСОБА_18 сказав, що ніякого телефону він не забирав і в нього є свій телефон і показав йому свій мобільний телефон. Після цього він пішов додому, а потім зі своєю мамою пішов додому до ОСОБА_5 , але ОСОБА_15 сказав їм, що ніякого телефону він не брав. Після чого його мати звернулася з заявою в поліцію. Після першого судового засідання ОСОБА_15 повернув йому новий такий самий мобільний телефон «Bravis». До вчинення крадіжки він ОСОБА_5 не знав. Уточняє, що його мобільний телефон «Bravis», коли він залишив клас і пішов на урок фізкультури знаходився не в його портфелі, а на полиці під партою.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що точної дати він не пам`ятає, десь в квітні 2016 року, він з ОСОБА_20 сидів разом за партою на п`ятому уроці. Після уроків до нього прийшов ОСОБА_10 і попросив показати йому свій мобільний телефон, показавши йому свій мобільний телефон ОСОБА_10 сказав, що то не той. ОСОБА_11 в нього запитав хто був на п`ятому уроці з ним за партою, на що він відповів, що ОСОБА_15 . Після чого він зустрів ОСОБА_21 з мамою, які сказали, що якщо телефон не буде повернуто, то вони звернуться з заявою в поліцію. ОСОБА_15 і ОСОБА_22 показали йому телефон, сказавши, що знайшли його на території військового містечка, яка була марка цього телефону він не знає, оскільки в телефонах не розбирається. Після цього він зателефонував класному керівнику, щоб взнати адресу ОСОБА_21 і після цього дав слухавку телефону самому ОСОБА_23 і йому повідомили адресу ОСОБА_24 . ОСОБА_15 і ОСОБА_22 попросили його, щоб він з ними пішов до ОСОБА_21 , щоб повернути цей телефон, але його батьки йому не дозволили, сказавши, що він відношення до цього ніякого немає. Потім ОСОБА_15 сказав йому, що цей мобільний телефон він поклав на сходах будинку ОСОБА_21 , але телефону останній там не знайшов. Він не бачив, як ОСОБА_15 забирав телефон ОСОБА_21 , оскільки це напевно відбулося тоді, коли він виходив з класу за щоденником. Пізніше ОСОБА_15 йому говорив, що мобільний телефон «Bravis» лежав під партою.
Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показала, що вона є класним керівником ОСОБА_5 , останній, який був допитаний працівниками поліції з приводу викрадення телефону, в її присутності. Потім їй телефонував ОСОБА_10 і попросив її повідомити йому місце проживання ОСОБА_5 , а також телефонувала мама ОСОБА_21 і їй повідомила, що в її сина ОСОБА_12 викрали в школі мобільний телефон. Конкретних обставин крадіжки їй невідомо.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що 15.04.2016 року її син ОСОБА_26 забіг в хату і показав їй мобільний телефон, сказавши при цьому, що знайшов його. Потім хтось до них прийшов до будинку, але вона не виходила, а виходив до прибувших її син ОСОБА_26 , який розповів їй, що приходили до нього, оскільки пропав мобільний телефон, але він їм телефону, якого він знайшов не показував. Потім вона йому сказала, щоб він повернув мобільний телефон ОСОБА_11 , оскільки він напевно його. Після чого, її син ОСОБА_26 їй сказав, що телефон він повернув, про що вона йому повірила. Це було до цього, як їх викликали в поліцію. Особисто батьки ОСОБА_21 до неї не підходили з приводу викрадення мобільного телефону. Але, в подальшому їй стало відомо, що в дійсності телефон у ОСОБА_21 забрав її син ОСОБА_15 і після проведення першого судового засідання вона особисто купила потерпілій ОСОБА_11 такий самий новий мобільний телефон «Bravis». Стосовно характеристики свого сина ОСОБА_27 , то вона вважає, що він слухняний, добре вчиться, а про вказаний вчинок, він пообіцяв в подальшому такого не повторювати.
Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні показав, що 15.04.2016 року він йшов після занять у школі разом з ОСОБА_29 додому. Він зайшов до себе у квартиру, а ОСОБА_15 чекав його на вулиці. Повернувшись з квартири на вулицю ОСОБА_15 показав йому мобільний телефон «Bravis» і сказав, що знайшов його тут на території під деревами, на що він йому відповів, що ОСОБА_23 повезло. ОСОБА_15 крім цього повідомив йому про те, що витягнув з вказаного знайденого телефону сім-карту. Йдучи разом по дорозі з ОСОБА_20 вони зустріли ОСОБА_30 і розповіли йому про цей телефон, на що останній повідомив, що такий сьогодні мобільний телефон був викрадений в школі у ОСОБА_24 . Після чого, ОСОБА_31 сказав ОСОБА_23 і він ОСОБА_32 підтримав, щоб ОСОБА_15 відніс цей телефон ОСОБА_33 , поки про це не заявили в поліцію. Наступного дня він з ОСОБА_29 пішов в магазин «Імперія» в смт. Калинівка, Васильківського району, Київської області, щоб спитати захисну плівку на свій мобільний телефон, а ОСОБА_15 в цей час здав там знайдений ним мобільний телефон «Bravis» на скупку за 350 грн. На вказані кошти ОСОБА_15 купив продукти харчування та дві шурми, одну для себе, а одну він купив для своєї знайомої ОСОБА_34 . Він з ОСОБА_29 не ходив повертати мобільний телефон ОСОБА_35 . ОСОБА_15 йому розповідав, що цього мобільного телефону він не крав, а знайшов. З самим ОСОБА_36 він тільки наглядно знайомий.
Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні показав, що він працює підприємцем і у нього в магазині «Імперія» в смт. Калинівка є торгова точка, де він ремонтує мобільні телефони, скупляє мобільні телефони та їх продає. Точної дати не пам`ятає, десь в середині квітня 2016 року, до нього зайшли двоє хлопців один нижчий, а другий вищий зростом. Цей хлопець, що нижче зростом, який зараз перебуває в судовому засіданні, вказавши на ОСОБА_5 , запропонував йому купити у нього мобільний телефон «Bravis». Він перепитав у нього чий це телефон, на що останній відповів, що цей телефон його, а хоче продати, бо хоче придбати іншу марку мобільного телефону. Він придбав у нього цей мобільний телефон за 350 гривень, після чого цей мобільний телефон був ним реалізований іншим покупцям.
Судом досліджено документи, які стверджують вчинення неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме:
-Довідка про вартість мобільного телефону «Bravis» модель «JASS» на дві сім-картки, яка становить 1000,00 гривень;
-Товарний чек від 10.01.2015 року на придбання мобільного телефону «Bravis» модель «JASS» вартістю 1220,00 грн.;
-Протокол проведення слідчого експерименту від 25.05.2016 року з участю обвинуваченого ОСОБА_5 , де він розповів та показав яким чином заволодів мобільним телефоном «Bravis» модель «JASS» та ілюстративною таблицею до нього;
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.05.2016 року з участю свідка ОСОБА_19 ;
-Відповідно до довідки №298 від 23.05.2016 року обвинувачений ОСОБА_5 на обліку в службі у справах дітей та сім`ї Васильківської РДА не перебував та не перебуває;
-Відповідно до акту житлово-побутових умов від 24.05.2016 року у ОСОБА_5 є всі придатні умови для проживання та виховання;
-ОСОБА_5 не перебуває на обліку в центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, що стверджується довідкою №127 від 24.05.2016 року;
-За місцем навчання в Калинівській ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 ОСОБА_5 характеризується посередньо;
-Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-На обліку лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_5 не перебуває;
-На обліку поліції з ювенальної превенції Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 не перебував та не перебуває, що стверджується довідкою №д/415 від 20.05.2016 року;
-Відповідно до ДІТ МВС України ОСОБА_5 раніше не судимий;
-Відповідно до розписки потерпілої ОСОБА_4 вона отримала від законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Bravis» модель «JASS», як компенсацію за викрадений телефон 15.04.2016 року її сином ОСОБА_5 .
Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.
Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_5 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів середньої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ДІТ МВС України ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на обліках поліції з ювенальної превенції Васильківського ВП ГУНП в Київській області та в центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_5 не перебував та не перебуває, за місцем навчання характеризується посередньо.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 : щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім, відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи посередню характеристику на ОСОБА_5 за місцем його навчання, те, що він неповнолітній, раніше не судимий, щире каяття, думку потерпілої стосовно міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, але із застосуванням ст.ст. 75-76, 104 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства.
Враховуючи вік неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , який на час ухвалення вироку становить 14 років, суд не може застосувати більш м`які види покарання, передбачені ст. 98 КК України у виді штрафу, оскільки останній немає самостійного доходу власних коштів або майна, на яке може бути звернене стягнення, а також покарання у виді громадських чи виправних робіт, оскільки вони можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановленні вироку не застосовує до ОСОБА_5 запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Іспитовий строк ОСОБА_5 відраховувати з дня постановлення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1