ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2016 року Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження № 0001094 від 26.03.2014 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгороднє Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого вантажником у ТОВ "Єрмак Голд", не одруженого, раніше судимого: 05.12.2001 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 140 ч.2, 15 ч.1, 185 ч.3, 229-6 ч.1, 185 ч.3, 42 КК України до 4 років позбавлення волі; 17.01.2003 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 10.04.2007 року Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі; 16.08.2012 року Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ст. 396 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 26 березня 2014 року, близько 06 години 00 хвилин, маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення, прибув до гаражу, що розташований між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , де реалізуючи свій злочинний намір, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, розігнув металеві листи покриття даху гаражу, і через отвір, що утворився, проник у приміщення гаражу, звідки таємно, повторно, з корисних мотивів, викрав перфоратор марки «BOSH», вартістю 700 гривень. Після чого, помітивши, що автомобіль марки KIA SEPHIA д/н НОМЕР_1 , який знаходився у гаражі відчинений, шляхом вільного доступу проник до салону автомобіля, звідки таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав магнітолу марки «Pioner», вартістю 800 гривень, потім знаходячись у салоні вказаного автомобіля відкрив капот, звідки викрав акумулятор марки «Вега», вартістю 400 гривень. Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 з викраденим покинув приміщення гаражу, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1 900 гривень.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_5 виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_5 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, пояснюючи суду, що крадіжку майна потерпілого ОСОБА_6 не вчиняв, а 26 березня 2014 року, близько 06 години 00 хвилин, він знаходився за гаражем, що розташований між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , з метою відправлення природних потреб, де побачив незнайому особу, яка швидко зникла з території біля гаражу. Після чого, він підійшов до гаражу, помітив відігнутий металевий лист на даху, зазирнув всередину гаражу шляхом підтягування на руках, потім покинув зазначене місце. Пізніше по пр. Правди у м. Дніпропетровську, він побачив патрульний автомобіль, підійшовши до якого, повідомив співробітникам міліції про те, що побачив в районі гаражу. Після допиту у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , обвинувачений став стверджувати суду, що крадіжку майна потерпілого ОСОБА_6 , 26 березня 2014 року вчинив ОСОБА_8 , з яким він був раніше знайомий у зв`язку із спільним відбуванням покарання у місцях позбавлення волі.

Про винність обвинуваченого ОСОБА_5 суд робить висновок виходячи з наступних доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні суду пояснив, що 26 березня 2014 року, в його гаражі, що розташований між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 був відігнутий металевий лист на даху гаража, внаслідок чого створено отвір, в який було проникнення і вчинена крадіжка його майна, а саме перфоратора марки «BOSH», вартістю 700 гривень, магнітоли марки «Pioner», вартістю 800 гривень та акумулятора марки «Вега», вартістю 400 гривень. Просив суд задовольнити його позов і стягнути спричинену йому злочином матеріальну шкоду у розмірі 1900 гривень і моральну шкоду у розмірі 2000 гривень.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судовому засіданні стверджували, що 26 березня 2014 року, близько 06 години, вони разом проходили біля гаража, що розташований між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , де з-за гаражу вийшов обвинувачений ОСОБА_5 та запропонував ОСОБА_10 придбати перфоратор, на що він відмовився. Коли вони через декілька годин знов проходили біля вказаного гаражу, помітили працівників міліції, яким повідомили про обвинуваченого ОСОБА_5 , який 26 березня 2014 року знаходився у вказаному місці та пропонував придбати викрадене. Також, підтвердили суду що брали участь у проведенні впізнання, в ході якого впізнали обвинуваченого ОСОБА_5 , як особу, яка 26 березня 2014 року, у ранковій час, біля гаражу, що розташований між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , пропонував ОСОБА_10 придбати перфоратор.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомила, що є співмешканкою ОСОБА_5 , якого 02 квітня 2014 року співробітники міліції запросили до районного відділу міліції. Щодо обставин крадіжки майна 26 березня 2014 року їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_12 суду повідомила, що як слідчий проводила досудове розслідування кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , та повідомила що безпосередньо виїжджала на місце скоєння злочину 26 березня 2014 року та у її присутності експерт ОСОБА_13 з покриття даху гаражу знімав відбитки пальців.

Свідок ОСОБА_14 суду повідомив що працював оперуповноваженим та виїжджав на місце події 26 березня 2014 року, де слідчий проводив огляд у присутності понятих і вилучались за участю експерта відбитки пальців з покриття даху гаражу.

Провина обвинуваченого також повністю підтверджується письмовими доказами, наданими прокурором у судовому розгляді та дослідженими судом: протоколом огляду місця події від 16 березня 2014 року, згідно якого було оглянуто приміщеннягаража, що розташований між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , встановлено що на даху позаду відігнути металеві листи, з яких вилучено один слід папілярного візерунку пальця руки та один слід долоні руки; протоколами пред`явлення особи для впізнання від 04 червня 2014 року, відповідно до яких свідки впізнали обвинуваченого ОСОБА_5 , як особу, що 26 березня 2014 року знаходилась біля гаражу по вул. Батумській у м. Дніпропетровську та пропонувала придбати викрадене майно а саме перфоратор; визнаними у кримінальному провадженні речовими доказами.

Згідно висновку судово-трасологічної експертизи № 64/01-60 від 22 квітня 2014 року, один слід папілярного узору пальця руки з найбільшими розмірами 19х29 мм, скопійований на одну липку стрічку розмірами 25х36 мм, та один слід папілярного узору долоні руки з найбільшими розмірами 38х18 мм, скопійований на одну липку стрічку розмірами 48х37 мм, виявлені та вилучені 26 березня 2014 року з гаражу ОСОБА_6 , розташованого між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , придатні для ідентифікації особи.
Згідно висновку судово-трасологічної експертизи № 64/01-99 від 03 червня 2014 року, слід пальця руки з найбільшими розмірами 19х29 мм, скопійований на липку стрічку розмірами 25х36 мм, залишений великим пальцем правої руки обвинуваченого ОСОБА_5 . Слід долоні руки з найбільшими розмірами 38х18 мм, скопійований на липку стрічку розмірами 48х37 мм, залишений долонею правої руки обвинуваченого ОСОБА_5 .
Експерт ОСОБА_13 суду підтвердив висновок судово-трасологічної експертизи №64/01-99 від 03.06.2014 року, при цьому пояснив, що 26 березня 2014 року у приміщенні гаража, розташованого між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , на поверхні даху гаражу та із внутрішньої сторони даху, були виявлені сліди долоні руки та пальців, залишені обвинуваченим ОСОБА_5 .

До не визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_5 , суд відноситься критично та розуміє їх як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, оскільки його винність у повному обсязі підтверджується показами свідківОСОБА_9 та ОСОБА_10 даних у судовому розгляді, які вказують на обвинуваченого ОСОБА_5 як на особу, що 26 березня 2014 року знаходилась біля гаражу по АДРЕСА_4 та пропонувала придбати викрадене, висновком судово-трасологічної експертизи № 64/01-99 від 03 червня 2014 року, який підтвердив у судовому розгляді експерт ОСОБА_13 , що слід пальця руки залишений великим пальцем правої руки обвинуваченого ОСОБА_5 , а слід долоні руки залишений долонею правої руки обвинуваченого ОСОБА_5 .
Таким чином суд визнає допустимими, належними і достовірними фактичні дані, що стосуються події таємного викрадання майна потерпілого ОСОБА_6 , які містять відповідні протокол огляду місця подій, протоколи пред*явлення особи для впізнання, висновки експертів, відтак визнає щирими покази потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 які повністю узгоджуються з такими даними. Вказані докази суд кладе в основу свого рішення по суті висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, водночас, критично оцінює, а тому і відхиляє показання обвинуваченого про свою непричетність до крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 , яка вчинена 26 березня 2014 року, оскільки ці його показання спростовуються сукупністю доказів, які суд визнав допустимими, належними і достовірними.
Свідок ОСОБА_8 , який був допитаний за клопотанням сторони захисту, повідомив, що 26 березня 2014 року, саме він ОСОБА_8 вчинив крадіжку майна ОСОБА_6 , шляхом проникнення до гаражу, де побачив автомобіль «Кіа» чорного кольору, з салону якого за допомогою ножа вирізав автомагнітолу, з капоту автомобіля викрав акумулятор, вказане помістив у мішок, а також викрав перфоратор, яке в подальшому продав.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що 25 березня 2014 року, за її місцем мешкання у м. Новомосковську перебував її син - ОСОБА_8 та його знайомий обвинувачений ОСОБА_5 , які були раніше знайомі взв`язку із спільним відбуванням покарання у місцях позбавлення волі і 26 березня 2014 року рано вранці направилися нібито до с. Губініха, про події які відбувались далі їй нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_16 , будучи допитаним за клопотанням сторони захисту у червні 2016 року, суду повідомив що є знайомим обвинуваченого ОСОБА_5 , стосовно вчинення крадіжки ОСОБА_17 йому нічого не відомо, але пам`ятає, що навесні 2014 року ОСОБА_8 , з яким він теж раніше знайомий, зателефонував та запропонував придбати у нього магнітолу "Піонер" чорного кольору за грошові кошти у розмірі 300 гривень, на що він погодився та придбав вказану магнітолу, після чого, через декілька днів він здав придбану магнітолу на металобрухт, оскільки вона перестала працювати.
Судом були перевірені покази ОСОБА_8 щодо причетності його до вчинення крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 26 березня 2014 року, доручено і проведено розслідування, по результатам якого винесено постанову про закриття відносно ОСОБА_18 кримінального провадження за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Вказане постанова була оскаржена у судовому порядку, але згідно ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_8 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження відносно нього було відмовлено на підставі того, що рішенням слідчого вмотивовано відсутність даних, що свідчили б про те, що крадіжку майна ОСОБА_6 вчинив саме ОСОБА_8 , а не ОСОБА_5 , а також згідно ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2016 року, ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2016 року, залишена без змін.
Покази свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у судовому засіданні з приводу спільного проведення часу обвинуваченого ОСОБА_5 і свідка ОСОБА_8 , напередодні крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 , а також пропонування придбати викрадене майна свідком ОСОБА_8 не є тими доказами, які доводять невинуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину.
З урахуванням викладеного, судом не може бути прийняті як об`єктивні і правдиві покази свідка ОСОБА_8 щодо причетності його до вчинення крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 26 березня 2014 року, а тому суд відкидає як недостовірні і покази свідка ОСОБА_16 щодо придбання у ОСОБА_8 магнітоли "Піонер" чорного кольору, при цьому з урахуванням тих обставин, що у судовому розгляді із показів обвинуваченого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_15 було з`ясовано що ОСОБА_5 і ОСОБА_8 разом у період часу 2006-2010 року відбували покарання у місцях позбавлення волі, а згідно вироку від 16.08.2012 р. (а.п. 118-120) ОСОБА_5 і свідок ОСОБА_16 були засуджені за заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину, а тому на думку суду, покази свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_16 надані суду з метою сприянню ОСОБА_5 уникнути кримінальної відповідальності.
При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який займається суспільно корисною працею, характеризується позитивно за місцем мешкання, що суд відносить до обставин, що пом`якшують його покарання.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 16.08.2012 року був засуджений за ст. 396 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки, в період якого скоїв нове кримінальне правопорушення (злочин), у зв`язку з чим, суд вважає необхідним призначити йому покарання за правилами ст. 71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 16.08.2012 року.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 у сумі 1900 гривень, внаслідок спричинення матеріальної шкоди злочином, суд вважає необхідним задовольнити повністю, і 2000 гривень, внаслідок спричинення моральної шкоди, суд вважає необхідним задовольнити частково, з урахуванням моральних страждань потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і шість місяців.
У відповідності до ст. 71 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 16.08.2012 року, у вигляді шести місяців позбавлення волі, остаточно визначив до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання після набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбуття покарання згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі період часу перебування під вартою з 04 червня 2014 року по 19 березня 2015 року, включно.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання, залишити незмінним до набранням вироку законної.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 одну тисячу дев`ятсот гривень за рахунок спричиненої матеріальної шкоди, та одну тисячу гривень за рахунок спричиненої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави кошти, витрачені на проведення судових експертиз у розмірі 245,70 гривень і 245,70 гривень.

Речові докази слід пальця руки, скопійований на ліпку стрічку, та слід долоні руки, скопійований на ліпку стрічку, залишені обвинуваченим ОСОБА_5 , які знаходяться при матеріалах кримінального провадження - залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою відносно якої винесено обвинувальний вирок у той же строк з дня вручення копії вироку.

Головуюча: ОСОБА_1