В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курне Червоноармійського району Житомирської області, українка, громадянка України, з середньою спеціальною освітою, не одружена, непрацююча, раніше несудима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.1 ст.185 КК України,-

встановив:

28.11.2015року о 22.00год, ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, діючи умисно та протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, таємно викрала із столику на вулиці сумку синього кольору із надписом «Ейвон» у якій на той час знаходились машинка для стрижки марки «MOSER 1230» вартістю 1200 грн., фен марки CL-5 вартістю 1000 грн., три пари ножиць у футлярі вартістю 2800 грн., три круглі щітки для волосся вартістю 300 грн., два пластмасових гребінці вартістю 200 грн., двохстороння щітка для волосся вартістю 100 грн., полівізатор рідини вартістю 60 грн., накидка-пенюар вартістю 150 грн., халат вартістю 100 грн, засіб для догляду за волоссям вартістю 63 грн. та жіночу сумку коричневого кольору із жіночою шапкою вартістю 200 грн., та жіночими рукавицями вартістю 200 грн., що належать ОСОБА_5 , чим заподіяла матеріальну шкоду на загальну суму 6373 грн. У подальшому, ОСОБА_4 викраденим майном розпоряджатись на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 подала угоду про примирення від 30 листопада 2015року, укладену на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України між потерпілою ОСОБА_5 з одного боку та обвинуваченою ОСОБА_4 з іншого боку. Обвинувачена просить суд затвердити дану угоду.

За цією угодою ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України, погоджено міру покарання, з врахуванням пом`якшуючих покарання обставин щире каяття, а також те, що обвинувачена помирилася з потерпілою, повернула всі раніше викрадені речі та обставини, які обтяжують покарання не виявлено, за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України та пояснила, що вона уклала угоду добровільно, повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, яке буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення та пояснила, що на неї не чинився будь-який тиск при підписанні угоди. Жодних претензій до обвинуваченої не має, так як вони помирились.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 роз`яснено норми ст.ст. 473, 474, 476 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченої про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов висновку, що слід затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченою з тих підстав, що така відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд прийшов до переконання, що обвинувачена реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, встановив, що укладення угоди є добровільним, обвинувачений щиро розкаялась у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, примирилася з потерпілою, санкція статті, за якою кваліфіковано злочин, передбачає покарання у вигляді штрафу.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 472, 474, 475 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 листопада 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1