Справа № 1304/328/12
Провадження № 4/1304/86/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2012

суддя Галицького районного суду м.Львова Городецька Л.М., при секретарі Сидорак М.А., з участю прокурора Друзюка М.В. та захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу захисника ОСОБА_2 ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого ВРОВС СУ ГУ МВС України у Львівській області Кобасяр І.В. від 29 червня 2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

в с т а н о в и в :

скаржник звернулась в суд в інтересах ОСОБА_2 зі скаргою на постанову в.о. прокурора Галицького району м.Львова ОСОБА_3 від 23 жовтня 2008 року про порушення кримінальної справи за фактом шахрайських дій службових осіб ТзОВ «Лукань і спілка», за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. В подальшому скаржник уточнила вимоги скарги, просить скасувати постанову старшого слідчого ВРОВС СУ ГУ МВС України у Львівській області Кобасяр І.В. від 29 червня 2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, оскільки нею закрито кримінальну справу, порушену за фактом заволодіння грошовими коштами ЗАТ «Оболонь», за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що оскаржувана постанова від 29 червня 2011 року прийнята за відсутності достатніх приводів та підстав для порушення кримінальної справи, передбачених ст.ст.94, 98 КПК України. Стверджує, що сама подія злочину відсутня. Оскільки претензії ЗАТ «Оболонь»щодо ОСОБА_2 задоволені в повній мірі судовими органами, частина коштів ним повернена як в банк, так безпосередньо в ЗАТ «Оболонь». Просить скасувати оскаржувану постанову.

В судовому засіданні скаржник надала пояснення, аналогічні викладеним у фабулі скарги. Просить скасувати постанову від 29 червня 2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2, оскільки вважає, що при винесенні такої старшим слідчим не було дотримано вимог чинного кримінально-процесуального законодавства.

Прокурор проти мотивів скарги заперечив, вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог КПК України, за наявності приводів та підстав, достатніх даних, що вказували на наявність ознак злочину, рішення про порушення кримінальної справи прийняте компетентною особою і при винесені вказаного процесуального документу було повністю додержано передбачений КПК України порядок. Просить відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи №141-2406 щодо приводів та підстав винесення 29 червня 2011 року постанови про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.236-7 КПК України, скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи щодо особи може бути подана особою, щодо якої було порушено кримінальну справу, її захисником чи законним представником.

Приймаю скаргу до розгляду, оскільки скаржник є захисником особи, відносно якої порушено кримінальну справу, а отже належним носієм права на оскарження постанови про порушення кримінальної справи.

Встановлено, що постановою в.о. прокурора Галицького району м.Львова ОСОБА_3 від 23 жовтня 2008 року порушено кримінальну справу №141-2406 за фактом шахрайських дій службових осіб ТзОВ «Лукань і спілка», внаслідок яких заподіяно шкоду ЗАТ «Оболонь»на суму 693 116 грн., за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Постановою старшого слідчого ВРОВС СУ ГУ МВС України у Львівській області Кобасяр І.В. від 29 червня 2011 року про перекваліфікацію та порушення кримінальної справи і прийняття її до свого провадження кримінальну справу, порушену за фактом заволодіння грошовими коштами ЗАТ «Оболонь», за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, закрито; порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_2 (колишнє прізвище «Ласійчук») за фактом привласнення службовою особою грошових коштів в особливо великих розмірах, за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Відповідно до ст.98 КПК України, при наявності приводів та підстав, зазначених у ст.94 КПК України, прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобовязані винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення кримінальної справи, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується кримінальна справа, а також її подальше спрямування.

Згідно з вимогами ст.94 КПК України приводом до порушення кримінальної справи є безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину. Справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст.98 КПК України, якщо на момент порушення кримінальної справи встановлено особу, яка вчинила злочин, кримінальну справу повинно бути порушено щодо цієї особи.

Дослідивши матеріали кримінальної справи №141-2406, вважаю, що у органу досудового слідства не було на момент порушення вказаної кримінальної справи достатніх приводів та підстав, які би вказували на наявність в діях ОСОБА_2 ознак злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. В оскаржуваній постанові не зазначено, що було приводом для порушення відповідної кримінальної справи, а також не зазначено як дані вказують на наявність в діях ОСОБА_2 ознак злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Крім того, встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 23 квітня 2008 року у справі за позовом ЗАТ «Оболонь»до ОСОБА_4, ТзОВ «Лукань і спілка»про стягнення заборгованості в порядку регресу вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_4, ТзОВ «Лукань і спілка»на користь ЗАТ «Оболонь» заборгованість в розмірі 693 116, 50 грн.

Таким чином, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова від 29 червня 2011 року винесена передчасно, без наявності приводів та підстав, достатніх для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, прийнята з порушенням вимог ст.ст.4,94,95,97-98 КПК України, що є підставою для її скасування.

Керуючись ст.ст. 94, 98, 236-7, 236-8 КПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

скаргу захисника ОСОБА_2 ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого ВРОВС СУ ГУ МВС України у Львівській області Кобасяр І.В. від 29 червня 2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, задоволити.

Постанову старшого слідчого ВРОВС СУ ГУ МВС України у Львівській області Кобасяр І.В. від 29 червня 2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, скасувати.

Набрання законної сили постановою судді про скасування постанови про порушення кримінальної справи тягне за собою скасування запобіжних заходів, повернення вилучених речей та поновлення прав, щодо яких на час досудового слідства встановлювались обмеження.

На постанову судді потягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду.

Суддя Л.М.Городецька