Справа № 527/571/16-к
провадження № 1-кс/527/173/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.03.2016 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої - слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
старшого слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине Полтавської області клопотання старшого слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області - майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майбородівка Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта 8 класів, перебуває у фактичних шлюбних стосунках, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 21.04.2005 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 186, ст. 69, ч.3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; звільнився 06.06.2008 року по відбуттю покарання;

- 30.06.2009 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився 26.07.2013 року по відбуттю покарання;

- 09.11.2015 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

ВСТАНОВИВ :
17 березня 2016 року старший слідчий Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області, майор поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Мотивував наступним. 01.03.2016 року до Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_3 , який повідомив, що в ніч з 29.02.2016 на 01.03.2016 року невідома особа, скориставшись тим, що вхідні двері були не замкнуті, проникла до його будинку, звідки таємно викрала алюмінієву миску, алюмінієвий бідон, електричну дриль, цукор, близько 5 кг та близько 100 шт. курячих яєць, чим спричинила йому матеріальні збитки на суму близько 1500 грн.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, внесені до ЄРДР 01.03.2015 року під № 0000132.

В ході досудового розслідування встановлено, що 29.02.2016 року близько 18:30 год. ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, через незачинені двері проникли всередину будинку ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали алюмінієвий бідон із кришкою, об`ємом 40 л, вартістю 625 грн., миску господарську алюмінієву, об`ємом 15 л, вартістю 170 грн., електричну дриль, виробництва СРСР, вартістю 100 грн., п`ять кілограмів цукру-піску загальною вартістю 70 грн. та 100 курячих яєць, загальною вартістю 210 грн., Своїми незаконними діями спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1175 грн.

В діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та 14.03.2016 року останньому повідомлено про підозру.

Вина підозрюваного у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в даний час підтверджується наступними доказами:
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду алюмінієвого бідона, алюмінієвої миски та електричної дрилі, виданих ОСОБА_8 ;

-речовими доказами: бідоном алюмінієвим із кришкою та металевими запорами об`ємом 40 л., мискою алюмінієвою господарською та електричною дрилю виробництва СРСР.

-протоколом огляду місця події території залізничного вокзалу «Веселий поділ» в с-щі Семенівка Полтавської області;

-протоколом огляду речей, а саме: бідона, миски та дрилі, за участі потерпілого ОСОБА_6 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 , який упізнав на фотографії ОСОБА_5 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_5 .

Старший слідчий у клопотанні вказує на наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, так як підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України карається позбавленням волі на строк від 3 до 6 років, ніде не працює, суспільно-корисною працею не займається, раніше був судимий, має непогашені судимості, вчинив новий злочин в період іспитового строку, постійного місця проживання не має, на даний час разом з ОСОБА_7 тимчасово проживає у її родичів в АДРЕСА_2 , але за даною адресою не зареєстрований, часто ночує на залізничному вокзалі, веде бродячий спосіб життя. Є висока вірогідність того, що з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на іншого підозрюваного, потерпілого, свідків, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , старший слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримували, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому. Вказували на неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, звертали увагу на те, що підозрюваний не має постійного місця проживання, роботи, не створив міцних соціальних зв`язків. Аналіз його судимостей свідчить про те, що відразу після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_5 через короткий проміжок часу вчиняє новий злочин.
При допиті у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 свою вину за пред`явленою підозрою визнав. Свою причетність до крадіжки зазначених речей не заперечував. Причину протиправної поведінки пояснив тим, що був п`яний та хотів їсти.
Суд, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, заслухавши сторони, дійшов висновку про необхідність і доцільність задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.
Подане до суду клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України, подане до суду у строк, передбачений ст.192 КПК України.
Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу вручені підозрюваному з дотриманням строку, передбаченого ч.2 ст.184 КПК України.
Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.
У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.
У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя переконалась, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке є тяжким злочином та за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Зібрані слідчим навіть на даній стадії досудового слідства докази переконливо свідчать про причетність підозрюваного до крадіжки з будинку ОСОБА_6 . Підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, має кілька непогашених судимостей, кримінальне правопорушення вчинено в період іспитового строку.

Вказане свідчить, що належних висновків ОСОБА_5 не зробив, на шлях виправлення не став, ніде не працює, веде антисоціальний, бродячий спосіб життя, за місцем проживання стійких соціальних зв`язків не створив, заробітку та належного йому на праві власності майна не має, не одружений. Після вчинення крадіжки поїхав до Семенівського району, що вказує на спробу переховування від правоохоронних органів. Заслуговує на увагу і характер вчиненого правопорушення, адже викрадення речей з будинку здійснювалося в той час, коли престарілі господарі були вдома, що свідчить про ігнорування ОСОБА_5 будь-яких стримуючих факторів. Також з довідки про судимість вбачається, що обвинувачений систематично вчиняв злочини проти власності через досить короткий проміжок після чергового звільнення з місць позбавлення волі, а отже, існує велика вірогідність рецидиву в разі не взяття названої особи під варту.

З огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі, і за межами України; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

З огляду на викладене, врахувавши тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, передбачені ст.178 КПК України, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання старшого слідчого і вважає доцільним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Відповідно до вимог ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання.
В той же час, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Ч. 4, ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
Враховуючи майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 , тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого він підозрюється, вважаю за необхідне обрати йому заставу у розмірі 50 мінімальних заробітних плат.
Крім того, обираючи відносно підозрюваного альтернативну міру запобіжного заходу у вигляді застави, вважаю за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та (або) суду; - не відлучатися з м. Глобине без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомити їх про адресу проживання.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-197, 202, 205, 309, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Клопотання старшого слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області - майора поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Майбородівка Кременчуцького району Полтавської області, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Під варту взяти в залі суду.
Термін тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з 18-00 год. 17 березня 2016 року.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 закінчується о 18-00 год. 16 травня 2016 року.
Одночасно визначається застава розміром 50 мінімальних заробітних плат в сумі 65850 грн. для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, визначених в КПК України.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент на протязі дії ухвали внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та (або) суду; - не відлучатися з м. Глобине, вул. Ударників, 1 без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомити їх про адресу проживання.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Виконання ухвали покласти на Глобинський ВП ГУНП в Полтавській області та Полтавську установу виконання покарань УДПтС України в Полтавській області (№23).
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя суддя Глобинського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1