Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________05.07.2016
Справа № 490/6644/16-к
н/п 1-кп/490/523/2016
У Х В А Л А
05 липня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого та його захисника ОСОБА_5 ,

провівши підготовче судове засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000768, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Під час підготовчого судового засідання захисник та обвинувачений вважали, що здійснення зазначеного вище кримінального провадження не підсудне Центральному районному суду м. Миколаєва.

В обґрунтування своєї позиції сторона захисту посилалася на положення ч. 1 ст. 32 КПК України, стверджуючи, що ОСОБА_6 у теперішній час обвинувачується також у вчиненні інших кримінальних правопорушень, які є більш тяжкими та обвинувальні акти щодо яких перебувають на розгляді в інших судах. Через це сторона захисту вважала, що здійснення кримінального провадження № 0000768 підсудне суду, який розглядає обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні найбільш тяжкого злочину і просила направити обвинувальний акт до Апеляційного суду Миколаївської області для вирішення питання про підсудність вказаного кримінального провадження.

Прокурор та потерпілий вважали, що здійснення кримінального провадження підсудне Центральному районному суду м. Миколаєва. В обґрунтування своєї позиції прокурор послався на те, що кримінальне правопорушення вчинено у Миколаївському СІЗО, яке знаходиться на території Центрального району м. Миколаєва, що підпадає під територіальну юрисдикцію Центрального районного суду м. Миколаєва.

Вислухавши думки учасників процесу суд приходить до наступного.

Згідно речення першого ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Реченням другим ч. 1 ст. 32 КПК України передбачено, що у разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Вказані положення ч. 1 ст. 32 КПК України у контексті та у взаємозв`язку із ч. 1 ст. 217 КПК України, відповідно до якої у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, слід розуміти таким чином, що речення друге ч. 1 ст. 32 КПК України застосовується у випадках, коли в одному кримінальному провадженні, обвинувальний акт складений за результатами розслідування якого надійшов до суду, об`єднано декілька обвинувачень у кримінальних правопорушеннях, вчинених у межах територіальних юрисдикцій різних місцевих судів.

У кримінальному провадженні № 0000768 ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні лише одного кримінального правопорушення в умовах Миколаївського СІЗО, яке розташоване на території Центрального району м. Миколаєва, тобто в межах юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.

Таким чином, здійснення вказаного кримінального провадження підсудне Центральному районному суду м. Миколаєва.

Крім цього, сторона захисту вважала, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки, на думку сторони, захисту у ньому не конкретизовано обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , зокрема якими конкретно діями обвинувачений продовжив порушувати порядок тримання ув`язнених на території Миколаївського СІЗО, про що йдеться в абзаці другому аркушу третього обвинувального акту.

Обвинувачений крім цього стверджував, що обвинувальний акт не містить зазначення доказів, якими підтверджується обвинувачення, та посилання на аркуші матеріалів кримінального провадження, на яких вони містяться.

Прокурор та потерпілий вважали обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам КПК України.

Вислухавши думки учасників процесу з цього приводу суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Всім наведеним вище вимогам обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування кримінального провадження № 0000768 відповідає.

Закон (ч. 2 ст. 291 КПК України) не передбачає вимоги зазначення в обвинувальному акті доказів, якими підтверджується обвинувачення, та посилання на аркуші матеріалів кримінального провадження, на яких вони містяться.

Обвинувачення у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 345 КК України, обставини вчинення якого були предметом досудового розслідування в кримінальному провадженні, в обвинувальному акті, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, викладені чітко, конкретно, в обсязі, необхідному для визначення правильності кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 345 КК України.

Та обставина, чи продовжив ОСОБА_6 порушувати порядок тримання ув`язнених на території Миколаївського СІЗО, про що йдеться в абзаці другому аркушу третього обвинувального акту, і якими конкретно діями, для правильності кваліфікації його дій, зазначених в обвинувальному акті, значення не має, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а не у порушенні режиму утриманні тощо.

Таким чином, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України за таких обставин слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000768, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, на 15 годину 00 хвилин 14 липня 2016 року.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження та потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

Головуючий: