Справа № 526/1146/16-к
Провадження № 1-кп/526/111/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч кримінальне провадження № 0000443 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Остапівка Миргородського району Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта базова загальна середня, неодруженого, навчається в ДНЗ «Гадяцьке вище професійне аграрне училище», в силу ст. 89 КК України не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -
встановив:
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, митні органи, органи охорони державного кордону, органи держаної податкової служби і установи виконання покарань, державної контрольно-ревізійної служби, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозахисні та правоохоронні функції.
Так, 19.05.2016 року близько 20 год., поблизу вул. Матросова м. Гадяч, молодший інспектор Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старший сержант поліції ОСОБА_6 , спільно з інспектором Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , перебуваючи на службі у форменому одязі поліцейського, згідно Закону України «Про Національну поліцію» виконували свої службові обов`язки, до яких входить забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності.
В цей час, по стежці в напрямку з яру, до місця де знаходилися ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , йшли ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Помітивши вказаних громадян, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою перевірки у вказаних громадян документів, що посвідчують їх особу та встановлення мети їхнього перебування у вказаному місці, маючи намір в подальшому представитися, тим самим підтвердивши свої повноваження працівників правоохоронного органу, почали зближуватися з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Побачивши працівників правоохоронного органу, останні відразу розвернулися та почали тікати від них по стежці в глибину яру, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою наздогнати та затримати ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , почали бігти за останніми, при цьому словесно говорили їм, щоб вони зупинилися. В подальшому, ОСОБА_6 , наздогнавши ОСОБА_5 , з метою подальшого затримання, мав намір схопити його рукою в районі плеча, але в цей час ОСОБА_5 , розвернувшись обличчям до ОСОБА_6 , протидіючи останньому під час виконання ним своїх службових обов`язків, усвідомлюючи його належність до працівників правоохоронного органу, з метою спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, вчинив непокору законним вимогам останнього та умисно завдав один удар рукою в праву частину обличчя ОСОБА_6 , чим спричинив йому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 147 від 23.05.2016 тілесне ушкодження у вигляді крововиливу обличчя, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково, заперечивши фактичні обставини в частині наявності умислу в нанесенні тілесних ушкоджень, при цьому зазначивши, що коли ОСОБА_6 схопив його рукою в районі плеча, він намагався вирватись, в результаті чого випадково наніс потерпілому удар в обличчя.
Суд визнає винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України і кваліфікує його дії як умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, підтверджується наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 19.05.2016 року близько 20 год., поблизу вул. Матросова м. Гадяч, він, приймаючи участь у заходах по розшуку злочинця, перебуваючи у форменому одязі поліцейського, разом з інспектором Гадяцького ВП ОСОБА_7 побачив, як в напрямку з яру виходили дві особи. З метою перевірки у вказаних громадян документів, що посвідчують їх особу та встановлення мети їхнього перебування у вказаному місці, почали зближуватися з даними громадянами, які, в свою чергу, побачивши працівників поліції, почали тікати від них в глибину яру. Переслідуючи одного з них, яким виявився ОСОБА_5 , при спробі його затримання, останній цілеспрямовано кулаком лівої руки наніс один удар в праву частину обличчя ОСОБА_6 , після чого був ним затриманий та доставлений в Гадяцький ВП.
Свідок ОСОБА_7 суду показав, що в той день близько 19 - 20 години він з ОСОБА_6 перебував в яру по вул. Матросова біля службового автомобіля. В цей час вони помітили двох осіб, які за прикметами були схожі на особу, яка перебувала в розшуку. В зв`язку з цим вони почали переслідувати їх, а ті, в свою чергу, запримітивши працівників поліції, які були у форменому одязі, почали від них тікати. Не наздогнавши одного із них, ОСОБА_7 почав рухатись в сторону ОСОБА_6 та побачив, як ОСОБА_5 , при спробі його затримання, цілеспрямовано наніс один удар кулаком лівої руки у праву частину обличчя ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_6 було затримано ОСОБА_5 та доставлено до Гадяцького ВП.
Відомості про дану подію внесено до ЄРДР 19.05.2016 року за № 0000443.
Згідно рапорту молодшого інспектора Гадяцького ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_6 19.05.2016 року близько 20 год. в м. Гадяч, в яру поблизу вул. Матросова, він разом з інспектором Гадяцького ВП лейтенантом поліції ОСОБА_7 відповідно до розстановки сил та засобів по відпрацюванню встановлення місця перебування злочинця за матеріалами ЄРДР № 0000440 від 19.05.2016 року, помітив незнайомого громадянина з дивною поведінкою, який, при спробі наблизитись до нього, швидко розвернувся та почав тікати. При спробі наздогнати та затримати вказану підозрілу особу, останній вчинив опір та, намагаючись вирватись, наніс лівою рукою ОСОБА_6 удар в голову. Дану особу було затримано та доставлено до підрозділу.
Відповідно висновку експерта № 147 від 23.05.2016 року у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу обличчя. Дане тілесне ушкодження могло утворитися від не менше однієї травматичної дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути руки людини стиснуті в кулаки, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові, і кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Враховуючи характер та локалізацію виявленого тілесного ушкодження виключається його утворення при одноразовому падінні на тверду горизонтальну поверхню.
Як вбачається з довідки Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області від 30.05.2016 року № 6417/115/119/01-2016, ОСОБА_6 19.05.2016 року з 8 години до 23 години знаходився на службі та виконував покладені на нього Законом України «Про Національну поліцію» службові обов`язки.
27.05.2016 року з обвинуваченим ОСОБА_5 було проведено слідчий експеримент, в ході якого він надав пояснення щодо обставин та способу вчинення даного кримінального правопорушення. Після надання пояснень, ОСОБА_5 показав на манекені, у якому положенні він знаходився коли його працівник поліції схопив ззаду за курточку та потім показав на манекені, як саме та де працівник поліції схопив його рукою за курточку, як саме він обернувся обличчям до працівника поліції та в якому положенні він опинився відносно нього, а також яким чином та куди він наніс один удар кулаком лівої руки по обличчю ОСОБА_9 , що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 27.05.2016 року разом з фототаблицею до нього. Даний слідчий експеримент спростовує покази обвинуваченого ОСОБА_5 щодо нанесення удару кулаком лівої руки по обличчю ОСОБА_9 з необережності, враховуючи положення лівої руки обвинуваченого, що відображено на фото 3-4 у фототаблиці до даного протоколу.
Висновком експерта № 164 від 30.05.2016 року підтверджено, що покази ОСОБА_5 , надані ним в ході проведення слідчого експерименту, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним отриманим при судово-медичній експертизі ОСОБА_6
27.05.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_6 було проведено слідчий експеримент, в ході якого останній надав покази щодо обставин та способу вчинення даного кримінального правопорушення. Після цього ОСОБА_6 показав на манекені, у якому положенні він знаходився коли наздоганяв ОСОБА_5 , як саме він намагався схопити його рукою за плече, як саме знаходився обличчям до нього ОСОБА_5 , а також яким чином та куди саме ОСОБА_5 наніс йому один удар кулаком лівої руки по обличчю, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 27.05.2016 року разом з фототаблицею до нього.
Висновком експерта № 163 від 30.05.2016 року підтверджено, що покази ОСОБА_6 , надані ним в ході проведення слідчого експерименту, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним отриманим при судово-медичній експертизі ОСОБА_6 .
Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є активне сприяння розкриттю злочину.
Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Враховуючи, що обвинувачений не визнав всі фактичні обставини у справі, а саме: наявність умислу в нанесенні удару в обличчя працівнику поліції ОСОБА_6 , тому суд вважає про відсутність обставини, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття.
Відповідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Частиною 1 ст. 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
При призначенні покарання судом враховується ступінь вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючої обставини, всі дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, має молодий вік, навчається, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, на спеціальних обліках не перебуває, думка потерпілого, який прохав суд не застосовувати до обвинуваченого реальну міру покарання, тому суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, підстави для його обрання відсутні.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, ?
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 у цей період не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1