Справа № 357/2920/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючий суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Бородянка, громадянина України, українець, освіта середня технічна, не одруженого, до засудження не працював, проживав до засудження АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 11.08.1998 року Бородянським райсудом Київської області за ст. 140 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі. Звільнений 04.03.1999 року умовно достроково на 2 місяці 29 днів, ст. 52 КК України; 2) 18.02.2000 року Бородянським райсудом Київської області за ст. ст. 140 ч.2, 45 КК України на 1 рік 3 місяці позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 3) 29.03.2002 року Бородянським райсудом Київської області за ст. ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 42, 43 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 16.11.2004 року умовно достроково на 1 рік 3 місяці 18 днів, ст. 81 КК України; 4) 28.12.2004 року Бородянським райсудом Київської області за ст. ст. 185 ч.3, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 12.09.2007 року умовно достроково на 8 місяців 16 днів, ст. 81 КК України, 5) 10.12.2012 р. Бородянським районним судом Київської області за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Бородянського районного суду від 25.10.2013 р. випробування з іспитовим строком скасоване та направлений у місця позбавлення на строк 3 роки 6 місяців, початок строку покарання 29 жовтня 2013 р., кінець строку покарання 29 квітня 2017 р.,

В С Т А Н О В И В:
Із Білоцерківської виправної колонії надійшло клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини строку покарання, мотивоване тим, що він відбуває покарання у Білоцерківській ВК № 35 з 2013 року, з перших днів працює в відділенні столової, працює сумлінно та понаднормово за що має заохочення (6 заохочень та 1 подяка).

Суд, заслухавши прокурора, який вважає клопотання не підлягає задоволенню, дослідивши документи надіслані з Білоцерківської ВК № 35, заяву засудженого ОСОБА_4 , вважає клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді … позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Із характеристики наданої Білоцерківською ВК № 35 на ОСОБА_4 випливає, що засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення та заслуговує умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно довідки стягнень та заохочень на засудженого ОСОБА_4 , останній має 7 заохочень, стягнень не має.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 протягом 1998-2012 років 5 (п`ять) разів засуджувався за умисні корисливі злочини, відбував покарання у місцях позбавленні волі, раніше 3 (тричі) звільнявся умовно-достроково, 2 (двічі) звільнявся від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, іспитовим строком.

Так він 11.08.1998 року Бородянським райсудом Київської області за ст. 140 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі. Звільнений 04.03.1999 року умовно достроково на 2 місяці 29 днів.

Однак через незначний проміжок часу ОСОБА_4 знову вчинив злочин, передбачений ст. 140 ч.2 КК України за який 18.02.2000 р. засуджений Бородянським райсудом Київської області до 1 року 3 місяців позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Незважаючи на проявлений судом гуманізм до ОСОБА_4 , останній знову через нетривалий час вчинив злочини, передбачені ст.ст. 185 ч.2,185 ч.3 КК України, за які 29.03.2002 р. засуджений Бородянським райсудом Київської області до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Проявляючи гуманізм до вказаного засудженого, суд знайшов за можливе його умовно-дострокове звільнення з місця позбавлення волі на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 18 днів (ст. 81 КК України), яке сталося 16.11.2004 р.

Однак майже зразу після звільнення ОСОБА_4 в період умовно-достроково звільнення знову вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України, за який 28.12.2004 р. засуджений Бородянським райсудом Київської області до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Суд знову проявляючи до ОСОБА_4 гуманізм знайшов за можливе його умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, на невідбутий строк 8 місяців 16 днів (ст. 81 КК України), яке сталося 12.09.2007 р.

Однак, навіть після цього ОСОБА_4 не став на шлях виправлення, вчинив знову злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України, за який 10.12.2012 р. засуджений Бородянським районним судом Київської області до 3 років 6 місяців позбавлення волі, однак був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Однак після цього ОСОБА_4 не виправдав довіру суду, у зв`язку з чим ухвалою Бородянського районного суду від 25.10.2013 р. випробування з іспитовим строком скасоване та він направлений у місця позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Суд враховуючи викладене не знаходить підстав для задоволення клопотання, оскільки дії засудженого ОСОБА_4 протягом тривалого часу свідчать про злочинну спрямованість його поведінки, вперте небажання ставати на шлях виправлення, потенційну та реальну небезпеку вчинення ним нових злочинів після звільнення з місць позбавлення волі.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 не заслуговує умовно-дострокового звільнення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд зазначає, що призначене особі покарання у виді позбавлення волі, яке відбувається особою у кримінально-виконавчій установі закритого типу (виправній колонії) має на меті виправлення засудженого.

Суд вважає неприпустимим умовно-дострокове звільнення засудженого який, неодноразово звільнявся умовно-достроково, звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком, в період умовно-дострокового звільнення, іспитового строку знову вчиняв злочини,адже вказаним підривається у цілому сутність такого звільнення, оскільки це свідчить про ігнорування засудженим покарання як заходу примусу від імені держави за вироком суду до особи, мети покарання - виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,74,81 КК України, керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволені клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області