Справа № 209/2417/16-к
Провадження № 1-кп/209/283/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, військовослужбовця військової частини « НОМЕР_1 » (зенітного ракетно-артилерійського полку), одруженого, має на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, працює в ПРАТ «Оріль-Лідер», студент 2-го курсу ДВПУ № 22, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, працює в ПРАТ «Оріль-Лідер» слюсарем, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_5 , 09.03.2016 року приблизно о 14.00 год., знаходився на території Заводського району, правобережної частини м. Дніпродзержинська, де у нього виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном - майна неповнолітнього ОСОБА_8 , шляхом розбійного нападу, поєднаного із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я особи, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та з цією метою ОСОБА_5 замовив таксі «SV» автомобіль марки «Део-Ланос», д.н.з. № НОМЕР_2 , за кермом якого був раніше йому знайомий ОСОБА_9 , після чого реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 приблизно о 18.00 год., вступив в попередню змову з ОСОБА_10 , ОСОБА_7 .
Далі, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел ОСОБА_5 зателефонував своєму раніше знайомому ОСОБА_11 та під приводом вийти погуляти із дівчатами та з ним, на Набережній пос. Дніпробудівське Дніпровського району м. Дніпродзержинська, запропонував останньому взяти із собою його товариша неповнолітнього ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_5 , організовуючи вчинення злочину та керуючи його підготовкою, розподілив ролі всіх учасників вчинення злочину. Так, ОСОБА_5 , з метою організації злочинного умислу вказав ОСОБА_6 , щоб останній разом з ОСОБА_7 та за його участю, нанесли тілесні ушкодження неповнолітньому ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_6 повинен забрати мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі S 6», що належить неповнолітньому ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 закласти до ломбарду вищевказаний мобільний телефон на свій паспорт громадянина України.
Далі, ОСОБА_5 , згідно раніше розподілених ролей, дотримуючись плану злочину, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на автомобілі марки «Део-Ланос», д.н.з. № НОМЕР_2 , за кермом якого був ОСОБА_9 , направилися до ДДТУ пос. Дніпробудівське Дніпровського району м. Дніпродзержинська, де близько 00.25 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вийшли із вищевказаного автомобіля, та ОСОБА_5 , виконуючи роль організатора, попрохав ОСОБА_9 , дочекатися в своєму автомобілі їх повернення. Після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 направилися в обумовлене місце.
Далі, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 10.03.2016 року приблизно о 00.27 год. прийшли до Набережної, що розташована біля ДДТУ Дніпровського району м. Дніпродзержинська, де побачили двох чоловіків, та з метою переконання, що серед них є неповнолітній ОСОБА_8 , пройшли повз них, після чого впевнившись, що на вказаному місці знаходиться ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_8 , через декілька хвилин повернулися знову та підійшовши до ОСОБА_11 та неповнолітнього ОСОБА_8 , ОСОБА_5 наніс один удар ліктем правої руки в обличчя в область підборіддя неповнолітньому ОСОБА_8 , від якого останній впав на землю. Та, в подальшому, з метою подолання опору потерпілого, діючи узгоджено, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , почали наносити численні удари не більше 10 разів, руками та ногами по тулубу та голові потерпілого неповнолітнього ОСОБА_8 . Таким чином, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 завдали тілесні ушкодження потерпілому неповнолітньому ОСОБА_8 у вигляді закритої черепно-мозкової травми з синцями на голові, лівій вушній раковині, садин на лівій вушній раковині, крововиливу на слизовій верхньої губи, перелом кісток носу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 393-Е від 29.03.2016 року відносяться до легких тілесних пошкоджень, з короткочасним розладом здоров`я, як викликавши розлад здоров`я більше 6, але менше 21 дня.
Заволодівши чужим майном, що належить неповнолітньому ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з місця злочину втекли, розпорядившись вищевказаним майном на власний розсуд.
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.2 ст.187 КК України.
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_6 , що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.2 ст.187 КК України.
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_7 , що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.2 ст.187 КК України.
Потерпілий ОСОБА_8 та його законний представник ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, законний представник ОСОБА_12 надав суду заяву, в якій просив суд провести судове засідання без їх участі. Заявлений цивільний позов не підтримує по причині відшкодування обвинуваченими матеріальної шкоди у повному обсязі.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, підтвердивши обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які вказані в обвинувальному акті, а також пояснив, що 09.03.2016 року приблизно о 18.00 год., перебуваючи на території Заводського району, правобережної частини м. Дніпродзержинська, вступив в попередню змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на відкрите заволодіння чужого майна - майна неповнолітнього ОСОБА_8 . З метою організації злочинного умислу, обвинувачений ОСОБА_5 вказав ОСОБА_6 , щоб останній разом з ОСОБА_7 та за його участю, нанесли тілесні ушкодження неповнолітньому ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_6 повинен забрати мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі S 6», що належить неповнолітньому ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 закласти до ломбарду вищевказаний мобільний телефон на свій паспорт громадянина України. 10.03.2016 року, перебуваючи на Набережній, що розташована біля ДДТУ Дніпровського району м. Дніпродзержинська, обвинувачений ОСОБА_5 першим розпочав бійку з потерпілим ОСОБА_8 , потім до нього приєдналися ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які завдавали численні удари руками та ногами по тулубу та голові неповнолітнього ОСОБА_8 . Мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі S 6», який належав неповнолітньому ОСОБА_8 , у нього вилучив обвинувачений ОСОБА_6 , який заклав цей телефон в ломбард на паспорт ОСОБА_7 , а отримані за нього гроші обвинувачені витратили разом на власні потреби. Сказав, що висновки для себе зробив, виправився, має сім`ю та неповнолітню дитину, збитки потерпілому відшкодовані у повному обсязі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які вказані в обвинувальному акті, а також пояснив, що 09.03.2016 року йому зателефонував ОСОБА_5 , який запропонував йому разом із ОСОБА_7 заволодіти майном неповнолітнього ОСОБА_8 , а саме мобільним телефоном марки «Самсунг Гелексі S 6». Для чого, 10.03.2016 року приблизно о 00.27 год. вони втрьох прийшли до Набережної, що розташована біля ДДТУ Дніпровського району м. Дніпродзержинська, де зустріли потерпілого ОСОБА_8 , якого першим розпочав бити ОСОБА_5 , до якого приєдналися ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі S 6» він витяг у потерпілого ОСОБА_8 із кишені джинсових брюк, в які був одягнутий потерпілий. Телефон заклали на паспорт ОСОБА_7 в ломбарді у м.Дніпро. У вчиненому щиро розкаявся, а також зазначив, що матеріальні збитки потерпілому відшкодовані, він має роботу, просив суд суворо його не карати.
У судовому засіданні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України визнав себе винним повністю. Пояснив, що згоден з викладеним у обвинувальному акті обвинуваченням, підтвердивши обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Суду дав показання, що 09.03.2016 року йому зателефонував ОСОБА_5 , який запропонував поїхати на Набережну, що розташована біля ДДТУ Дніпровського району м. Дніпродзержинська, щоб побити потерпілого ОСОБА_8 . Того ж дня, вони втрьох з ОСОБА_6 на Набережній, що розташована біля ДДТУ Дніпровського району м. Дніпродзержинська зустрілися із потерпілим ОСОБА_8 , якого вони побили, щоб заволодіти його мобільним телефоном марки «Самсунг Гелексі S 6», який заклали в ломбард, а гроші витратили на власні потреби. Матеріальні збитки потерпілому відшкодовані в повному обсязі. У вчиненому щиро розкаявся, висновки для себе зробив, просив суд суворо його не карати.
Право на захист в ході досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченим: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 роз`яснювалось, однак від допомоги захисника (адвоката) вони відмовилися, оскільки можуть захистити себе самостійно.
Враховуючи, що обвинувачені: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 себе визнали винними повністю, а також те, що ними не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на вивченні інших доказів по справі, - у суду немає сумніву в добровільності та істинності їх позиції, обвинувачені розуміють неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд, з урахуванням позиції обвинувачених, думки прокурора, що не заперечували проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним, і суд обмежив їх дослідження допитом обвинувачених і дослідженням даних, що характеризують їх особи.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При обранні міри покарання обвинуваченим, суд враховує тяжкість скоєного, обставини справи та особи обвинувачених, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченим, а також враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий (а.п.86 т.2), на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває (а.п.78 т.2), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.68 т.2), за місцем проходження служби характеризується позитивно (а.п. 32 т.1), одружений, має малолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.п.92 т.2), завдану шкоду відшкодовано потерпілому у повному обсязі, який не має до нього претензій, і не наполягає на призначенні йому суворого покарання.
Щире каяття та активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .
Обставин, які у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
З урахуванням обставин і тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , наявності декількох пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі нижче від зазначеної межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 187 КК України, на підставі ст. 69 КК України та керуючись ч.2 вказаної статті, враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, не призначати додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання, з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий (а.п.88 т.2), на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває (а.п.77 т.2), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.66 т.2), має постійне місце роботи, завдану шкоду відшкодовано потерпілому у повному обсязі, який не має до нього претензій, і не наполягає на призначенні йому суворого покарання.
Щире каяття та активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 .
Обставин, які у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.
З урахуванням обставин і тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , наявності декількох пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі нижче від зазначеної межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 187 КК України, на підставі ст. 69 КК України та керуючись ч.2 вказаної статті, враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, не призначати додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання, з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий (а.п.70 т.2), на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває (а.п.79 т.2), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.71 т.2), має постійне місце роботи, завдану шкоду відшкодовано потерпілому у повному обсязі, який не має до нього претензій, і не наполягає на призначенні йому суворого покарання.
Щире каяття та активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 .
Обставин, які у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.
З урахуванням обставин і тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_7 , наявності декількох пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі нижче від зазначеної межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 187 КК України, на підставі ст. 69 КК України та керуючись ч.2 вказаної статті, враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, не призначати додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання, з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для виправлення обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та попередження вчинення ними нових правопорушень.
Питання про речові докази вирішуються відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачених в повному обсязі.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання, з застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.
Згідно ст. 76 Кримінального кодексу України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 в період іспитового строку обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , у вигляді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання, з застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.
Згідно ст. 76 Кримінального кодексу України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 в період іспитового строку обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , у вигляді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання, з застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.
Згідно ст. 76 Кримінального кодексу України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 в період іспитового строку обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , у вигляді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.
Речові докази: - паспорт громадянина України, серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер на його ім`я, військовий квиток, серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення про приписку, видане Дніпродзержинським ОМВК на ім`я ОСОБА_5 повернути за належністю ОСОБА_5 ;
- копія договору про надання фінансового кредиту № 04/028/000025 від 10.03.2016 р. ПТ «Ваш Ломбард» ТОВ «Агат-Плюс» і Компанія» залишити при матеріалах справи.
Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь держави витрати при проведенні судово-товарознавчої експертизи в сумі 150,00 (сто п`ятдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1