Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/371/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 368 (168) Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.10.2016 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника-адвоката ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

підозрюваного ОСОБА_11

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.10. 2016 року, якою

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бобринець Кіровоградської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має малолітню дитину 2015 року народження, з повною вищою освітою, депутатом будь-якого рівня не являється, працюючого на посаді в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, паспорт НОМЕР_1 , виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області 21.11.2001, раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368КК України, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_11 на 60 днів, з 13 год. 55 хв. 11.10.2016 року до 13 год. 55 хв. 09.12.2016 року.

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.368 КК України по кримінальному провадженню № 0000082.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 , відповідно до наказів №№ 564-то від 29.04.2016 та 676-то від 02.06.2016, призначений виконуючим обов`язків начальника головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, і таким чином був службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Однак ОСОБА_11 , являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище виконувачем обов`язків начальника ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, з корисливих мотивів, діючи всупереч своїм прямим і загальним обов`язкам, спонукаємий жадобою до наживи, незаконного збагачення, вирішив умисно вчинити за попередньою змовою зі своїм кумом начальником відділу землевпорядного проектування №4 ДП Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою ОСОБА_12 , вчинити одержання неправомірної вигоди у великому розмірі, завдяки незаконному використанню свого службового становища всупереч інтересам служби тобто незаконному використанню тих своїх повноважень, якими були наділені у зв`язку із зайняттям своїх посад, - для вчинення умисного тяжкого корисливого злочину, при наступних обставинах:

Починаючи з березня 2016 громадянин ОСОБА_13 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області для відведення йому земельної ділянки в оренду для створення фермерського господарства загальною площею 62 га на території Знам`янського району, та замовивши і отримавши проект землеустрою вказаної земельної ділянки, отримав відмову у затвердженні проекту землеустрою.

При подальших зверненнях громадянина ОСОБА_13 до виконувача обов`язків начальника ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області ОСОБА_11 , останній його направив до начальника відділу землевпорядного проектування №4 ДП Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою ОСОБА_12 , повідомивши, що останній оголосить йому вимоги для позитивного вирішення питання про затвердження вказаного проекту землеустрою і передачу цієї ділянки в оренду.

В подальшому, 12.05.2016 начальник відділу землевпорядного проектування №4 ДП Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою ОСОБА_12 , вступивши у злочинну змову зі своїм кумом - виконувачем обов`язків начальника ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області ОСОБА_11 щодо вимагання та одержання від ОСОБА_13 неправомірної вигоди у розмірі 15 тис. доларів США, повідомив ОСОБА_13 , що для позитивного вирішення питання про проходження державної експертизи проекту землеустрою (виправлення недоліків проекту із зауваженнями) щодо відведення земельної ділянки в оренду для створення фермерського господарства загальною площею 62 га та затвердження вказаного проекту землеустрою і передачу цієї ділянки в оренду ОСОБА_13 , останній має передати ОСОБА_12 та ОСОБА_11 неправомірну вигоду у загальному розмірі 15 тисяч доларів США, і в разі відмови від передачі цих грошових коштів у черговий раз ОСОБА_13 буде відмовлено.

Розуміючи ситуацію і побоюючись реальність здійснення цих погроз, ОСОБА_13 вимушений був погодитися на вказані незаконні вимоги, з метою убезпечення себе від можливого настання негативних наслідків у вигляді порушення своїх конституційних прав, а також істотної шкоди у вигляді безпідставної відмови у проходженні державної експертизи проекту землеустрою (виправлення недоліків проекту із зауваженнями) щодо відведення земельної ділянки в оренду для створення фермерського господарства загальною площею 62 га та затвердження вказаного проекту землеустрою і передачу цієї ділянки в оренду ОСОБА_13 .

При подальших зустрічах ОСОБА_12 підтвердив незаконні вимоги щодо передачі йому та ОСОБА_11 неправомірної вигоди, погодившись на прохання ОСОБА_13 щодо зменшення суми неправомірної вигоди на 500 доларів США.

Продовжуючи свої злочинні дії, 24.05.2016 начальник відділу землевпорядного проектування №4 ДП Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб з виконувачем обов`язків начальника ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області ОСОБА_11 , погрожуючи ОСОБА_13 неминучим настанням негативних наслідків у вигляді чергової відмови у прийнятті позитивного рішення, приблизно о 14.55 год. у своєму службовому кабінеті №38 по вул. Академіка Корольова, 26 у м. Кіровограді, одержав шляхом вимагання від ОСОБА_13 3500 доларів США в якості першої частини від загального розміру неправомірної вигоди у загальному розмірі 14,5 тисяч доларів США за виконання в інтересах останнього дій, що входять до кола його та ОСОБА_11 службових повноважень, а саме, за позитивне вирішення питання про проходження державної експертизи проекту землеустрою (виправлення недоліків проекту із зауваженнями) щодо відведення земельної ділянки в оренду для створення фермерського господарства загальною площею 62 га. Вказані грошові кошти ОСОБА_12 після цього передав ОСОБА_11 та розподілили між собою за власним розсудом.

Продовжуючи свої протиправні дії, 15.06.2016 начальник відділу землевпорядного проектування №4 ДП Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб з виконувачем обов`язків начальника ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області ОСОБА_11 , погрожуючи ОСОБА_13 неминучим настанням негативних наслідків у вигляді чергової відмови у прийнятті позитивного рішення, приблизно о 11.00 год. у своєму службовому кабінеті №38 по вул.Академіка Корольова, 26 у м.Кіровограді, одержав шляхом вимагання від ОСОБА_13 11 000 доларів США в якості другої частини від загального розміру неправомірної вигоди у загальному розмірі 14,5 тисяч доларів США, що станом на 15.06.2016 становить 361195 грн. (що більше ніж у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян), за виконання в інтересах ОСОБА_13 дій, що входять до кола його та ОСОБА_11 службових повноважень, а саме, за позитивне вирішення питання про проходження державної експертизи проекту землеустрою (виправлення недоліків проекту із зауваженнями) щодо відведення земельної ділянки в оренду для створення фермерського господарства загальною площею 62 га та затвердження вказаного проекту землеустрою і передачу цієї ділянки в оренду ОСОБА_13 .

Вказані грошові кошти ОСОБА_12 після цього мав передати ОСОБА_11 для розподілу між собою за власним розсудом, однак, після того, як сховавши ці грошові кошти, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у своїх службових кабінетах у будівлі по вул. Академіка Корольова, 26 у м. Кіровограді, були затримані працівниками УСБУ в Кіровоградській області.

Таким чином, ОСОБА_11 , являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище виконувачем обов`язків начальника ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, з корисливих мотивів, виконавши при зазначених обставинах вказані дії, які виразилися в одержанні ним за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 24.05.2016 приблизно о 14.55 год. 3500 доларів США в якості першої частини від загального розміру неправомірної вигоди шляхом вимагання від ОСОБА_13 , а також одержавши за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 близько 11.00 год. 15.06.2016 грошові кошти у сумі 11 000 доларів США в якості другої частини від загального розміру неправомірної вигоди 14,5 тисяч доларів США, що станом на 15.06.2016 становить 361195 грн. (що більше ніж у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян), шляхом вимагання від ОСОБА_13 за вчинення ОСОБА_11 дій, які входять до кола його повноважень, а саме за вирішення питання про позитивне проходження державної експертизи проекту землеустрою (виправлення недоліків проекту із зауваженнями) щодо відведення земельної ділянки в оренду для створення фермерського господарства загальною площею 62 га та затвердження вказаного проекту землеустрою і передачу цієї ділянки в оренду ОСОБА_13 , тим самим своїми умисними, протиправними діями вчинив умисний тяжкий корупційний злочин у сфері службової діяльності, передбачений ч.3 ст. 368 КК України одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, неправомірної вигоди у великому розмірі, для себе чи третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суд м. Кіровограда від 07.10.2016 року, задоволено клопотання та продовжено ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 13 години 55 хвилин 09 грудня 2016 року включно.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що заявлені ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились, на даний час необхідність в раніше обраному щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою не відпала, оскільки викладене в сукупності свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що за матеріалами кримінального провадження по відношенню до ОСОБА_11 існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а інші більш м`які запобіжні заходи на думку слідчого судді не забезпечать запобігання ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, не зважаючи на надані захисником підозрюваного копію свідоцтва про народження дитини, матеріали, які свідчать про стан здоров`я дитини та дружини, а також характеризуючі дані на підозрюваного.

Слідчий суддя погоджується з доводами які викладені слідчим в клопотанні про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 , оскільки органом досудового розслідування необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) дій для повного та всебічного з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Не погоджуючись з рішення суду захисником-адвокатом ОСОБА_9 подана апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою Змінити ОСОБА_11 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем фактичного проживання з покладенням на нього необхідних обов`язків. в разі неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просить визначити заставу в розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст. 182 КПК України. Вказує, що в клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим вказано, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта іншого підозрюваного; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом використання своїх соціальних та службових зв`язків, набутих під час його роботи на різних посадах. В даному випадку, виходячи зі змісту клопотання, перелік вищевказаних ризиків є вичерпним.

Зазначає, що вказані ризики відсутні, що виключає можливість задоволення клопотання. В жодному із додатків до клопотання не міститься будь-якого обґрунтування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які вказані в клопотанні. Також матеріали клопотання не вказують про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначає, що у клопотанні зазначено ряд слідчих дій, які ще потрібно провести по кримінальному провадженню, але виходячи із змісту клопотання вбачається, що ніяких слідчих дій за участю потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, орган досудового розслідування проводити не буде. В зв`язку з зазначеним, ризик щодо незаконного впливу є відсутнім, надуманим та нічим не обґрунтованим.

В клопотанні слідчий зазначив наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а саме перешкоджання шляхом використання своїх соціальних та службових зв`язків. зазначена підстава є надуманою, не конкретно взагалі в клопотанні не зазначено та не обґрунтовано яким чином, які саме соціальні зв`язки та у який спосіб може використати підозрюваний, як ці зв`язки можуть співвідноситись з даним кримінальним провадженням.

Крім вказаного, самі матеріали клопотання спростовують наявність зазначених в ньому ризиків. В ухвалі слідчий суддя зазначив про те, що підозрюваний відмовляється надавати свідчення шляхом користування правом наданим ст.63 Конституції України. Втім під час проведення досудового слідства підозрюваний ОСОБА_11 двічі давав добровільно покази, останній раз був допитаний слідчим ОСОБА_14 08.08.2016 року та надав відповіді на всі поставлені запитання. Зазначені обставини свідчать про реальне сприяння розкриттю злочину і повністю спростовують всі ризики, зазначені в клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання пі вартою. На думку апелянта вищевказане вказує на те, що ухвала слідчого судді не відповідає національному та європейському законодавству і не може вважатися законною та обґрунтованою, оскільки слідчим суддею було застосовано запобіжний захід у вигляді триманні під вартою при недоведеності прокурором наступних необхідних обставин: наявності відповідних ризиків, неможливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Зазначає, що позиція щодо тяжкості кримінального правопорушення взагалі не заслуговує на увагу і не відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Як вказує Європейський суд в низці своїх рішень «ступінь небезпеки переховування не можу встановлюватись тільки на підставі суворості можливого вироку, його слід оцінювати з огляду на відповідні фактори, які можуть підтвердити реальність небезпеки переховування.» жодні такі фактори повністю відсутні, навпаки дані про особу підозрюваного спростовують наявність небезпеки переховування та інших ризиків, передбачених КПК України. Апелянт посилається на то, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію підозрюваного.

Вказує, щ стороною захисту було надано копію довідки Кіровоградської обласної лікарні, з якою вбачається про незадовільний стан здоров`я дружини підозрюваного, яка потребує обстеження та оперативного втручання в Київському НІІ.

Також були надані документи, які характеризують особу підозрюваного та з яких вбачається, що ОСОБА_11 має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно. Підозрюваний перебуває в зареєстрованому шлюбі та має на утриманні малолітню доньку. Дитина має незадовільний стан здоров`я та хворіє на (мовою оригіналу) «Вторичная пантазная недостаточность». Підозрюваний ОСОБА_11 має вищу освіту, виключно позитивно характеризується за місцем роботи, неодноразово нагороджувався грамотами за досягнення в роботі та за спортивні досягнення, позитивно характеризується з боку громадських організацій.

Вказані обставини в своїй сукупності вказують про існування міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини та утриманців. Зазначене свідчить про наявність в нього факторів та моральних цінностей, які однозначно вказують на те, що він не буде переховуватись від слідства та суду та вчинювати будь-які інші дії спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню. На думку захисника, дані обставини не були належним чином враховані слідчим суддею, що потягло за собою прийняття незаконного рішення.

Також вказує, що відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати. В даному випадку оскаржуваною ухвалою встановлена застава в розмірі 500 мінімальних розмірів заробітної плати, тобто в сумі 689 000 гривень. Розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_11 та призводить до неможливості виконання застави.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги адвоката, зазначивши, що постанова прийнята судом першої інстанції є законною, та обґрунтованою, в матеріалах кримінального провадження достатньо доказів на підтвердження обґрунтованої підозри стосовно підозрюваного та продовжують існувати ризики на які посилався слідчий в своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою; підозрюваного ОСОБА_11 , який підтримав апеляційну скаргу повністю заперечивши стосовно задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою зазначивши, що не визнавав вини з самого початку, з ним з серпня місяця не проводилось жодної слідчої дії, ризики визначені слідчим є надуманими та ні чим не підтверджуються; захисник ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, зазначивши, що пред`явлена підозра,є необґрунтованою, ризики зазначені у клопотанні ні чим не підтверджуються, слідчі дії з їх підзахисним не проводяться, а перелічені слідчі дії які необхідно провести не стосуються Піньковського, та він не яким чином не може вчинити тиск на проведення цих дій, вважають що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, та такою що підлягає скасуванню.

Перевіривши матеріали клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно вимог ст.194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства стосовно ОСОБА_11 , будь чого явно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Посилання захисників, в своїй апеляції, на позитивні особисті дані щодо ОСОБА_11 мають місце, однак самі по собі це не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, а повинні враховуватися в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Порядок розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, встановлений ч.4 ст.199 КПК України відповідно до якої слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчим суддею було дотримано.

Доводи сторони захисту щодо відсутності належних, підтверджених ризиків у даному кримінальному провадженні, які б виправдовували довготривале тримання під вартою підозрюваного були предметом дослідження судом першої інстанції. Колегія суддів частково погоджується з зазначеними апеляційними.

Проводячи аналіз наданого клопотання, та оскаржуваної ухвали колегією суддів встановлено, що слідчим визначені наступні ризики, які на його думку наявні в даному кримінальному провадженні стосовно підозрюваного ОСОБА_11 , а саме :

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду,

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні,

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто передбаченим ст.177 КПК України ризикам, які не зменшилися, застосування більш м`яких запобіжних заходів, з огляду на особу підозрюваного, зокрема його соціальних та службових зв`язків, відмови від дачі будь-яких показань під час його допиту в якості підозрюваного, не може запобігти виникненню даних ризиків.

Суд першої інстанції погодився із наявністю зазначених ризиків, про що і зазначив у своїй ухвалі.

Колегія суддів апеляційного суду виходячи із аналізу норм ст.177 КПК України вважає, що ризики мають характеризувати негативну поведінку підозрюваного, через прояв якої ставиться під загрозу належне виконання завдань кримінального провадження, так і конкретні небажані наслідки поведінки підозрюваного, які заважають виконанню завдань кримінального провадження. Зазначені ризики повинні бути обґрунтовані та підтверджені, та не повинні носити вірогідний характер оцінки стороною обвинувачення що можливості виникнення ризиків.

Колегія суддів наголошує, що відмова особи від надання показань в наслідок користування положеннями ч.1 ст.63 Конституції України (Особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом) не може слугувати підставою для виникнення у останнього будь-якого із вище перелічених ризиків.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що в своїх апеляційних вимогах захисник не ставить під сумнів обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності колегія суддів дійшла наступного висновку, не зважаючи на недоведеність інших ризиків в кримінальному провадженні, але виходячи із наявної обґрунтованої підозри ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яку не було оскаржено; існування реальних ознак наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З метою забезпечення високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, що потребує більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, рішення суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є вірним.
У відповідності до ч.2 ст.403 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Проводячи аналіз оскаржуваної ухвали у відповідності до апеляційних вимог в частині визначення розміру застави, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчий суддя вирішуючи питання про визначення розміру застави повинен був керуватися приписами п.2 ч.5 ст.182 КПК України, який визначається слідчим суддею, судом, межі якої встановлені ч.5 ст.182 КПК України. Як було встановлено в суді апеляційної інстанції процесуальним прокурором не доведено виключність випадку що застава у межах визначених чинним законодавством п.п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а клопотання слідчого не містить належного обґрунтування щодо цього. Прокурором не було надано належного обґрунтування вимог закону, щодо визначення застави в сумі 500 розмірів мінімальної заробітної плати.

За таких обставин апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07 жовтня 2016 року підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке на підставі ст.12 КК України відноситься до тяжкого корупційного злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років з конфіскацією майна, позитивно характеризується, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину та дружину які хворіють. (а.с.121-142). Із матеріалів клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_11 вбачається, що його дружина ОСОБА_15 доглядає за малолітньою донькою 2015 року народження. (а.с.122-123).
Колегія суддів враховує обґрунтованість наданого клопотання про продовження строку тримання під вартою, майновий стан підозрюваного та виходячи із вимог чинного законодавства ч.5 ст.182 КПК України, з метою не допущення встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави, який є достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків вважає за можливе призначити заставу в максимальному розмірі у відповідності до можливого визначеного розміру застави в сумі 80 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 110240 грн.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 376, 405,419,422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.10. 2016 року щодо ОСОБА_11 скасувати.

Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Кіровгорадської області ОСОБА_14 про продовження строку тримання під вартою, задовольнити частково

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_11 на строк 60 днів, а саме з 13.55 год. 11.10.2016 року до 13.55 год. 09.12.2016 року.
Визначити розмір застави у розмірі 80 мінімальних розмірів заробітної плати, тобто в сумі 110240 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок: рахунок отримувача № 2249, отримувач коштів Апеляційний суд Кіровоградської області, код ЕДРПОУ: 02894616, банк одержувача: Держказначейська Служба України м. Київ, МФО : 820172. Призначення платежу: ПІБ особи, яка внесла заставу, ПІБ особи за яку внесено заставу, за рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2016 року по кримінальному провадженню № 0000082.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_11 з-під варти звільнити, поклавши обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він фактично проживає; утримуватись від спілкування із свідками, експертами та іншим підозрюваним по кримінальному провадженню, повідомляти слідчого, прокурора та в подальшому суд про зміну місця проживання, роботи.
Роз`яснити ОСОБА_11 , що відповідно до ч.ч.8,9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2