У Х В А Л А
іменем України

Справа № 149/1161/14-к

Провадження №1-кс/149/152/14

28.05.2014 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

особи, яка подала скаргу: ОСОБА_3

слідчого: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області майора міліції ОСОБА_5 від 10 березня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000415, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2013р., -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , звернулася до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 10 березня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000415.

Скарга мотивована тим, що вищезазначена постанова слідчого є незаконною та необґрунтованою. Скаржник вказує, що при винесені постанови про закриття кримінального провадження №0000415 слідчим не усунуто недоліки, які були вказані в ухвалі Хмільницького міськрайонного суду від 30.12.2013 року. Оскаржувану постанову слідчий прийняв на підставі недопустимих доказів, висновки слідчого не відповідають обставинам справи. Також не враховано розбіжність в показаннях свідка ОСОБА_6 , не перевірено всіх обставин, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення передбаченого ст. 152 КК України. Необґрунтованими є висновки про те, що ОСОБА_6 не знав про вік потерпілої та про недосягнення нею статевої зрілості.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого СВ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 10 березня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000415.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою скаргу підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити з підстав, що в ній наведені.

Належним чином повідомлений про час на місце розгляду скарги слідчий ОСОБА_5 до суду не з`явився, що з огляду на приписи ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Як слідує із оскаржуваної постанови, 04.07.2013 року до ЧЧ Хмільницького МВ надійшла заява від ОСОБА_3 про те, що 04.07.2013 року близько 00:10 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив статеві зносини з її неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даний факт 04.07.2013р. було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415.

10 березня 2014 року старшим слідчим Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області майором міліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.

Вказана постанова мотивована тим, що провівши всі можливі слідчі дії в ході досудового розслідування не здобуто доказів щодо насильницьких статевих зносин ОСОБА_6 з неповнолітньою ОСОБА_4 , тобто всупереч волі останньої, а також те, що ОСОБА_6 не знав чи досягла ОСОБА_4 статевої зрілості та її справжній вік. Також слідчий зазначив, що окрім показів потерпілої ОСОБА_4 щодо погроз з боку ОСОБА_6 та вступу з нею в статеві зносини проти її волі, будь-які докази в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Однак, із таким висновком слідчого в повному обсязі погодитись неможливо.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зазначена постанова слідчого не відповідає п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки мотивувальна частина постанови крім змісту обставин, які є підставами для її прийняття, має містити мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Оскаржувана постанова від 10.03.2014р. в порушення зазначених вимог закону не містить мотивів її прийняття та посилань на відповідні положення КПК України. Зокрема, слідчим не перевірено та не надано правову оцінку обставині, на яку посилалась законний представник неповнолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_3 , а саме на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були однокласниками та навчались разом до дев`ятого класу, а у восьмому класі (за два роки до здійснення вказаного правопорушення) ОСОБА_6 брав участь у святкуванні дня народження ОСОБА_4 коли їй виповнилось 14 років.

У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 5 "Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи", добровільні статеві зносини з особою, яка не досягла статевої зрілості, утворюють склад злочину, передбачений статтею 155 КК, у разі, якщо винна особа усвідомлювала (достовірно знала або припускала), що потерпіла особа не досягла статевої зрілості, а так само, коли вона повинна була і могла це усвідомлювати. Таким чином вина особи щодо обставин не досягнення потерпілою статевої зрілості може бути або в формі умислу так і необережності.

Згідно з висновком експерта № 1197/1199 від 13.08.2013р. ОСОБА_4 статевої зрілості не досягла. Натомість, слідчий жодним чином не перевірив покази ОСОБА_6 стосовно того, що він не міг не знати, що ОСОБА_4 на той момент не досягла повноліття та статевої зрілості. Для вирішення питання причетності ОСОБА_6 до вчинення зазначеного правопорушення слідчий повинен урахувати обізнаність винного про вік потерпілої особи, її зовнішнього вигляду і поведінки, інших факторів, чого зроблено не було.

Фактично висновок слідчого про відсутність в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, в тому числі і про добровільність статевих відносин з потерпілою, ґрунтується на показах самого ОСОБА_6 , без урахування того, що, можливо, останній таким чином визначив власний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

З урахуванням того, що потерпіла ОСОБА_4 звинувачує ОСОБА_6 у вчинені із нею насильницьких статевих зносин, слідчий при прийнятті оскаржуваної постанови зобов`язаний був навести мотиви і обґрунтування з яких він вважає покази ОСОБА_6 правдивими та не бере до уваги покази потерпілої ОСОБА_4 , а не обмежуватися лише твердженням про те, що окрім показів самої потерпілої інші докази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення у матеріалах провадження відсутні.

Також в постанові про закриття кримінального провадження, слідчим не надано правової оцінки розбіжностям в показаннях ОСОБА_6 стосовно місця скоєння злочину (трава чи сходи магазину), здійснення телефонного виклику з телефону потерпілої після скоєння статевого акту (який зі слів потерпілої був розряджений), факту лікування потерпілої від психічних розладів після події.

Тобто, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим не в повній мірі дотримано вимог, передбачених у ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки доводам, які повідомлені заявником.

За таких обставин постанову слідчого від 10 березня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000415, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2013р., необхідно скасувати.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області майора міліції ОСОБА_5 від 10 березня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000415, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2013р.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1