Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 1- 131 2010 рік
ВИРОК

іменем України

5 липня 2010 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

Головуючої Шемети Т.М.

при секретарі Коломієць В.О.

з участю прокурора Лозінської А.В.

адвоката ОСОБА_1 шевської В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2. громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, неодруженого, раніше судимого раніше судимий 18.05.2004 року Хмільницьким міськрайонним судом по ст. 185 ч. З КК України до 3-х років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 25 жовтня 2006 року умовно достроково на 3 місяці 9 днів. - у вчиненні злочину, передбаченого ст. 297 ч.2 КК України. -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки та жительки м. Хмільник, 1-й пров. Чапаева. 17. громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, неодруженої, раніше судимої 22 липня 2007 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ст.. 263 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнена з місць позбавлення волі 17 серпня 2009 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 297 ч.2 КК України^ -

ВСТАНОВИВ:

В середині листопада 2009 року біля 18:30 години ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5, проникли на територію кладовища, що в м. Хмільнику по вул. Привокзальній, звідки таємно викрали із могили ОСОБА_6 шість секцій чугунної огорожі вартістю біля 400 гривень.

В середині листопада 2009 року біля 20:20 години ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_3. перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння знову проникли на територію кладовища, що в м. Хмільнику по вул. Привокзальній, звідки таємно викрали із могили ОСОБА_6 шість секцій чугунної огорожі вартістю біля 400 гривень.

В кінці листопада місяця 2009 року біля 19:00 години ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_3, проникли на територію кладовища, що в м. Хмільнику по вул. Привокзальній, звідки таємно викрали із могили ОСОБА_7 та ОСОБА_8 чотири секції огорожі у вигляді ланцюгів довжиною біля 40-50 см.. вартістю біля 100 гривень один на суму 400 гривень.

На початку грудня місяця 2009 року ОСОБА_4 проник на територію кладовища, що в м. Хмільнику, де на могилі похованих ОСОБА_9, ОСОБА_10.

ОСОБА_11, зламав чотири секції огорожі, та дві із них таємно викрав, вартість вказаних секцій становить біля 200 гривень.

На початку грудня місяця 2009 року біля 19:00 години ОСОБА_4, проник на територію кладовище, що в м. Хмільнику по вул. Привокзальній, звідки таємно викрав із могили ОСОБА_1 шість секцій чугунної огорожі вартістю біля 400 гривень.

В період часу з 29 грудня 2010 року по ЗО грудня 2009 року ОСОБА_4 проник на територію кладовища, що в м. Хмільнику по вул. Привокзальній звідки, таємно, викрав 13 секцій чугунної огорожі із могили ОСОБА_12, вартість яких складає біля 800 гривень.

Підсудній ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що десь в середині листопада він зустрів ОСОБА_3, вони випили приблизно по 100 г горілки, грошей в них не було і вони вирішили піти на кладовище, де виломили огорожу, погрузили на велосипед і здали на металолом на прийом пункту металу, розташований біля Хмільницького елеватора. Потім вони ще двічі ходили разом з ОСОБА_5 в інші дні та також ламали і здавали на металолом огорожі з кладовища. На початку грудня він сам пішов на кладовище, огорожа вже була поламана, він забрав та здав на металолом. Всі ці рази він не дивився з яких саме могил знімає огорожі. Перед самим Новим роком - 29 грудня він знову пішов на кладовище і виломив і здав на металолом огорожу з могили ОСОБА_12, приїжджав двічі, бо за раз не міг все забрати. Цей раз він точно бачив чия це могила.

Підсудна ОСОБА_3 вину свою визнав повністю дала покази, аналогічні показам ОСОБА_4, також вказала, що гроші від зданих огорож вони тратили разом на випивку, їжу та цигарки.

Судом, в порядку ст. 299 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюють ся, оскільки проти цього не заперечують підсудні та потерпілі. Підсудні та потерпілі правильно розуміють фактичні обставини справи, сумнівів в добровільності та істинності їх позицій немає, вони не мають наміру оспорювати фактичні обставини справи та усвідомлюють, що будуть позбавлені такого права в разі оскарження вироку суду у апеляційному порядку. Крім повного визнання вини самими підсудними, їх вина повністю доведена матеріалами кримінальної справи.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 297 ч.2 КК України, так як він протягом листопада 2009 року за попередньою змовою з ОСОБА_3 з корисливих мотивів вчинив наругу над могилами, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 400 грн., потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду в розмірі 800 грн.. В кінці грудня ОСОБА_4 з корисливих мотивів вчинив наругу над могилами, спричинивши потерпілому ОСОБА_12П матеріальну шкоду в розмірі 800 грн., потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду в розмірі 200 грн..

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ст. 297 ч.2 КК України, так як вона протягом листопада 2009 року за попередньою змовою з ОСОБА_4 з корисливих мотивів вчинила наругу над могилами, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 400 грн., потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду в розмірі 800 грн..

Обираючи вид та міру кримінального покарання ОСОБА_4, суд враховує особу підсудного, те, що він раніше судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаюється в вчиненому, потерпілі йому вибачили та просять призначити покарання, не пов'язане з позбавленням волі, претензій матеріального та морального характеру не мають, суд враховує також те, що ОСОБА_4 позитивно характеризується по місцю проживання, є єдиним працездатним членом сім»ї, так як мати в нього похилого віку, батько також є особою похилого віку та по хворобі потребує постійного стороннього догляду, разом з тим враховує, що ОСОБА_4 вчинив злочин в стані алкогольного сп'яніння, що є обтяжуючою вину обставиною. Тому суд вважає можливим його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, не призначаючи максимальної міри покарання, передбаченої санкцією ст. 297 ч.2 КК України та застосувавши положення ст.ст. 75. 76 КК України.

Обираючи вид та міру кримінального покарання ОСОБА_3, суд враховує особу підсудної, те. що вона раніше судима, повністю визнала свою вину, розкаюється в вчиненому.

потерпілі їй пробачили та просять призначити покарання, не пов'язане з позбавленням волі, претензій матеріального та морального характеру не мають, негативно характеризується по місцю проживання, суд враховує також те, що вона вчинила злочин в стані алкогольного сп'яніння, що є обтяжуючою вину обставиною. Тому суд вважає можливим її виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, не призначаючи максимальної міри покарання, передбаченої санкцією ст. 297 ч.2 КК України та застосувавши положення ст.ст. 75. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним по ст. 297 ч.2 КК України та призначити покарання 4 роки позбавлення волі.

, В силу ст.ст. 75,76 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, поклавши на нього зобов'язання не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів КВС та повідомляти органи КВС про зміну місця проживання, роботи, навчання.

До вступу вироку в законну силу зміниш відносно засудженого ОСОБА_4 міру запобіжного заходу з утримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти із зали суду.

ОСОБА_5 визнати винною по ст. 297 ч.2 КК України та призначити покарання 3 роки обмеження волі.

В силу ст.ст. 75.76 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_16 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, поклавши на неї зобов'язання не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів КВС та повідомляти органи КВС про зміну місця проживання, роботи, навчання.

До вступу вироку в законну силу залишити відносно засудженої ОСОБА_3 міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі (а.с.139 - 140): дванадцять секцій чугунної огорожі повернути потерпілій ОСОБА_14; дві секції чугунної огорожі повернути потерпілій ОСОБА_15; тринадцять секцій чугунної огорожі повернути потерпілому ОСОБА_17; чотири секції огорожі у вигляді ланцюгів повернути потерпілій ОСОБА_13

Вирок може бути оскаржений до апеляційного, суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 - з моменту вручення копії вироку.

Суддя: