Порядковий № 1-кп/756/32/16
В И Р О К
іменем України

04 березня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який працює оператором ТОВ «КВЕЛЛ», не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого :

-вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19.03.2009 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, із конфіскацією ? частини належного йому майна, звільнений з Сумської ВК № 116 22.03.2013 року по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В :
09.10.2014 року, близько 01 години 30 хвилин, перебуваючи біля будинку № 2/12 по вулиці Мате Залки у м. Києві ОСОБА_8 помітив раніше незнайомого йому чоловіка. У зв`язку із чим у нього виник умисел, направлений на напад з метою заволодіння майном вказаного чоловіка, поєднаного із насильством небезпечним для здоров`я яка, що зазнала нападу.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_8 підійшов зі спини до ОСОБА_7 та наніс останньому удар рукою у голову, від якого потерпілий втратив рівновагу та впав на землю. Після чого ОСОБА_8 почав вимагати майно потерпілого, супроводжуючи свою вимогу ударами ніг у голову та нижні кінцівки. З метою подолати опір ОСОБА_7 та заволодіти його майном, ОСОБА_8 наніс останньому не менш п`яти ударів у його голову та нижні кінцівки, що призвело до отримання потерпілим легких тілесних ушкоджень та тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Користуючись безпорадним станом ОСОБА_7 , який лежав на землі після отриманих ушкоджень, ОСОБА_8 відкрито забрав із задньої правої кишені штанів потерпілого гаманець останнього, вартістю 80 гривень, у середині якого знаходилися грошові кошти у сумі 52 гривні та інше майно, що матеріальної цінності для ОСОБА_7 не становить.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_7 завдана матеріальна шкода у суму 132 гривні.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину згідно пред`явленого обвинувачення не визнав, відмовився давати показання, на підставі ст. 63 Конституції України.

Проте, вина ОСОБА_8 у вчиненні нападі з метою заволодіння майном потерпілого, поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що 08.10.2014 року ввечері після роботи повертаючись додому, він зайшов до магазину «Велика Кишеня», що розташований біля станції метро «Оболонь». В магазині він тривалий час стояв біля стендів, вибирав собі навушники. У цей час до нього підійшов раніше незнайомий хлопець, який щось запитав. У подальшому ОСОБА_7 , придбавши алкогольний напій «Бірмікс», вийшов на вулицю, де біля входу до магазину розпивав придбаний напій. Хлопець, який підходив до нього у магазині, звернувся до нього із запитанням щодо розміну грошей. По дорозі додому, коли ОСОБА_7 знаходився на алеї між будинками, він отримав удар по голові ззаду, впавши на землю, побачив, що його вдарив той же хлопець, який підходив до нього у магазині та біля входу. Нападник почав вимагати речі потерпілого, наносячи удари ногами по голові та нозі потерпілого. Після чергового удару ОСОБА_7 відчув біль у нозі такої сили, що не міг рухатися. Побачивши стан потерпілого, нападник витягнув з його задньої правої кишені гаманець, у якому були гроші у незначній сумі та інше майно. Майже одразу до них підбігли сторонні люди, у присутності яких, хлопець почав звинувачувати потерпілого у викраденні свого мобільного телефону. ОСОБА_7 , який к тому моменту вже не міг рухатися без сторонньої допомоги, запропонував обшукати його з метою знайти начебто викрадений ним мобільний телефон цього хлопця. Його обшукали, проте телефон нападника не знайшли.

Потерпілий вказує, що внаслідок нападу ОСОБА_8 у нього розламана колінна чашечка, він переніс два оперативних втручання, проте ходити може не довше 10 хвилин, у зв`язку із чим вважає себе калікою.

Відповідаючи на запитання ОСОБА_7 повідомив про те, що добре запам`ятав обличчя нападника, оскільки місце де все відбувалося було добре освітлене.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив про те, що в осені 2014 року вночі він разом із знайомими були очевидцями того, як один хлопець наносив удари ногами по нозі іншого, який сидів на бровці на кругу. Вони почали їх розбороняти, при цьому нападник кидався у бійку, повідомляючи, що потерпілий викрав в нього мобільний телефон марки «НТС». При цьому потерпілий заперечував свою причетність до крадіжки. Свідок повідомив, що на момент їх прибуття на місце події, потерпілий вже не міг стояти, у зв`язку із тим, що у нього була пошкоджена нога, крім того, його обличчя було сильно побито.

Свідки викликали міліцію та швидку допомогу. У подальшому ОСОБА_9 був присутнім у райвідділі під час вилучення гаманця потерпілого із задньої кишені нападника. У гаманці були дрібні гроші, презерватив, картки.

При цьому хлопець, який вчинив напад, як стало потім відомо свідку, ОСОБА_8 , пояснив, що начебто потерпілий викрав у нього мобільний телефон, тому він (обвинувачений) наздогнав його і забрав гаманець.

На думку свідка обидва хлопця були у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того судом безпосередньо досліджені документи складені під час досудового розслідування, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, які у сукупності із доказами зазначеними вище доводять вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Так, відповідно до протоколу огляду місця події 09.10.2014 року (том 1 а.с. 25 - 27) у присутності понятих у приміщенні кабінету № 402 Оболонського РУ ГУ МВС України у м. Києві особа, яка назвала себе ОСОБА_8 добровільно надала гаманець чорного кольору. У гаманці виявлено 52 гривні, один презерватив, чотири чека, картка співробітника магазина, папірець із номером телефону та ім`ям ОСОБА_10 , дисконтна картка магазину «Територія мінімальних цін», пластикова картка банку «РайфайзенБанк Аваль» на ім`я ОСОБА_11 . Зміст гаманця був переглянутий, про що складений протокол огляду предмету (том 1 а.с. 52 54).

13.10.2014 року у приміщенні Київської міської клінічної лікарні № 8 потерпілий ОСОБА_7 у присутності понятих оглянув зазначене вище майно (том 1 а.с. 61 63), яке постановою слідчого від 13.10.2014 року визнано речовими доказами (том 1 а.с. 64) та передано на відповідальне зберігання потерпілому (том 1 а.с. 65).

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 2995 від 06.11.2014 року при проведені судово-медичної експертизи ОСОБА_7 та на підставі наданої медичної документації виявлені наступні тілесні ушкодження :

а. Закрита травма правого колінного суглоба : крововилив у м`які тканини, багатоуламковий перелом надколінка;

б. синці : у ділянці чола зліва 1, на нижній повіці лівого ока з переходом в підочну та виличну ділянки 1, повік правого ока 1;

с. садна : на тильній поверхні лівої кісті в проекції 3, 4, 5 п`ясно-фалангових суглобів 3, в проекції нижньої третини 3-ї п`ясної кістки 2, на тильній поверхні 5-го п`ясно-фалангового суглобу правої кисті -2.

Характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від дій тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну вказаному у постанові, тобто 09.10.2014 року.

Тілесне ушкодження вказане в п. а відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Інші тілесні ушкодження, виявлені в ОСОБА_7 , відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (том 1 а.с. 35 - 37), складеного 09.10.2014 року, потерпілий ОСОБА_7 у присутності понятих упізнав особу, яка на нього напала, по фотознімку, серед пред`явлених йому чотирьох знімків. При цьому потерпілий зазначив, що нападник був в окулярах, у той час як особа, яку він упізнав на фотознімку, без окулярів.

Крім того, у судовому засіданні були переглянуті відеозаписи, що містяться на диску, який на запит слідчого був наданий ТОВ «Велика кишеня».

Як убачається з запису, ОСОБА_8 о 01.39 заходить до приміщення магазину. Потерпілий, у цей час перебуває у відділі «Декор», роздивляючись товар. ОСОБА_8 звертає увагу на потерпілого, декілька разів проходить повз нього, підходить до потерпілого впритул, наче роздивляючись товар, після чого відходить, продовжуючи утримувати потерпілого у полі зору. На інших відеозаписах зафіксоване перебування ОСОБА_8 в магазині, під час чого останній спостерігає за відвідувачами. О 01.46 ОСОБА_8 залишає приміщення магазину.

Даний диск був визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження (том 1 а.с. 78).

Зазначені вище докази у їх сукупності, доводять вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Незважаючи на відмову обвинуваченого від давання показань, суд враховує його пояснення, що були надані ним в ході судового розгляду під час дослідження певних доказів.

Так, після допиту потерпілого ОСОБА_8 повідомив про те, що останній свідомо обмовляє його у зв`язку із тим, що потерпілий разом із своїм товаришем викрав належний обвинуваченому мобільний телефон.

Дана крадіжка, за словами ОСОБА_8 , відбулася біля входу до магазину «Велика кишеня», де він надав товаришу ОСОБА_7 свій мобільний телефон на прохання останнього, щоб зателефонувати. А коли ОСОБА_8 пішов до магазину, щоб розміняти гроші, потерпілий разом із своїм товаришем, утримуючи належний йому мобільний телефон, пішли.

Наздогнавши ОСОБА_7 обвинувачений почав вимагати своє майно, а тому діяв правомірно.

На підтвердження своєї версії ОСОБА_8 було зазначено про те, що після того як звернувся до потерпілого з проханням розміняти гроші, він повернувся до магазину, де придбав фрукти та продукти харчування.

Після перегляду відеозапису на якому зафіксоване перебування ОСОБА_8 у магазині, останній повідомив, що відеозапис є неповним оскільки у ньому не відобразилося його повернення до магазину.

На думку обвинуваченого даний доказ був спотворений співробітниками міліції.

Проте, відповідаючи на запитання щодо обставин повернення до магазину, ОСОБА_8 повідомив, що того вечора у нього при собі було 300 400 гривень. Незначну частину даної суми він витратив на придбання продуктів харчування та фруктів, а саме двох персиків, йогурту та декількох слив. Більшу частину решти коштів у нього було викрадено співробітниками міліції при його затриманні, які залишили йому близько 60 гривень.

Однак версія обвинуваченого спростовується дослідженими доказами, які у сукупності доповнюють та не суперечать один одному.

Твердження ОСОБА_8 про навмисне спотворення відеозапису з метою не дати йому можливість довести свою невинуватість не відповідає обставинами, що встановлені в ході судового слідства.

Так, згідно із наявними у справі матеріалами, ОСОБА_8 відмовився давати показання під час досудового розслідування, про що свідчать відповідні застереження у всіх документах складених в ході досудового розслідування за участю підозрюваного.

Таким чином, слідчий не мав можливості спотворити доказ на підтвердження позиції ОСОБА_8 , оскільки останній про неї не повідомляв.

У зв`язку із чим у суду немає сумнівів у достовірності інформації, що міститься на відеозаписах, досліджених у судовому засіданні.

Даний доказ узгоджується у повній мірі із показами потерпілого ОСОБА_7 , який повідомляв про перебіг подій, що передували вчиненню нападу на нього. Суд звертає увагу на те, що на відеозапису зафіксоване, що саме ОСОБА_8 наближається до потерпілого, у той час як потерпілий не звертає на останнього уваги. Даний доказ спростовує захисну версію обвинуваченого про наявність товариша ОСОБА_7 , разом із яким потерпілий начебто викрав телефон обвинуваченого, оскільки із запису чітко видно, що потерпілий був сам.

Не залишається поза увагою суду той факт, що ОСОБА_8 протягом досудового розслідування та судового слідства із заявою про викрадення його мобільного телефону до правоохоронних органів не звертався.

Суд критично ставиться до твердження обвинуваченого про те, що свідок ОСОБА_9 обмовляє його через особисту заінтересованість, оскільки ОСОБА_8 не були повідомлені будь-які обставини, що могли свідчити про її наявність.

Поряд із тим показання потерпілого та свідка повністю відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам, а розбіжності у їх показах, є незначними та пояснюються тривалим проміжком часу між подіями та допитом у суді.

Таким чином, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 у нападі з метою заволодіння майном ОСОБА_7 , поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 187 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше судимою, до затримання працював, неодружений. Як свідчить довідка клінічної лікарні «Соціотерапія» № 334685 від 10.10.2014 року (том 1 а.с. 102), ОСОБА_8 з 2007 року перебуває під диспансерним наглядом лікаря нарколога.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 20 складеного 28.01.2016 року ОСОБА_8 до періоду 09.10.2014 року будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав. Виявляв акцентуйовані риси особистості. Міг у цей період усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період, до якого відносить інкриміноване йому діяння, та на час проведення експертного дослідження ОСОБА_8 на будь-яке психічне захворювання чи тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності не страждав та не страждає. Виявляє ознаки акцентуації рис особистості. За своїм психічним станом застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_8 на наркоманію чи хронічний алкоголізм не страждає, у зв`язку із чим застосування до нього протинаркоманічного чи протиалкогольного лікування не потребує.

При призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, особу винного та обставину, що обтяжує покарання, якою у даному випадку, згідно зі ст. 67 КК України, є рецидив кримінального правопорушення, оскільки станом на момент вчинення даного злочину, ОСОБА_8 мав непогашену у встановленому порядку судимість за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 309, 307 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк, який на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та недопущення вчинення ним протиправних дій у майбутньому.

При призначенні покарання такого виду, приймаючи до уваги тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини вчинення даного злочину, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України.

При визначенні строку протягом якого обвинувачений буде відбувати покарання у виді позбавлення волі, суд враховує ставлення обвинуваченого до своїх протиправних дій, їх наслідків, яке не характеризується осудом з його боку, тобто є некритичним, постзлочинну поведінку ОСОБА_8 , яка переконливо свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення, суд визначає його строк на рівні необхідному для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним у подальшому нових злочинів.

Враховуючи обраний судом вид покарання, суд приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити без зміни раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При ухваленні вироку суд відповідно до вимог ст. 100 КПК України, вирішує питання про речові докази.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання 09.10.2014 року.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_8 перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 09.10.2014 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази :

- диск із відеозаписом, наданий ТОВ «Велика Кишеня» - зберігати у матеріалах справи;

- що зазначені у томі 1 а.с. 64 - залишити потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1