Категорія: запобіжний західДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005365 від 19.11.2016 за апеляційною скаргою прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2016 року про застосування до підозрюваного

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, працюючого водієм у приватній комерційній фірмі «Юніка», з повною середньою освітою, згідно з ст.89 КК України раніше не судимого,

запобіжного заходу у виді домашнього арешту,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_9 підозрюється в тому, що він 19 листопада 2016 року, близько 18 години 50 хвилин, знаходячись навпроти магазину «Домашній» по вул. Івана Кожедуба, 24, що в м. Луцьку, під час конфлікту з ОСОБА_11 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс потерпілому три удари ножем в область грудної клітки зліва, в результаті чого спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 (два) місяці до підозрюваного ОСОБА_9 .

Застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 22 січня 2017 року включно.

Заборонено підозрюваному ОСОБА_9 , без дозволу слідчого, прокурора або суду у період доби з 19 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до суду, слідчого, прокурора, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0005365.

- не відвідувати розважальні заклади та заклади громадського харчування, де здійснюється продаж алкогольних напоїв на розлив;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Рішення мотивоване тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, санкція частини статті якого передбачає покарання на строк від 5 до 8 років позбавлення волі. Також ОСОБА_9 хоча раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак, згідно з ст.89 КК України є не судимим, має постійне місце проживання, де характеризується без посилання на негативні риси, офіційно працює, за місцем роботи характеризується позитивно, є особою молодого віку, має міцні соціальні зв`язки.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що слідчим суддею не обґрунтовано, яким чином застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту зможе запобігти ризику вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що слідчий суддя при обранні ОСОБА_9 міри запобіжного заходу не врахував, що той вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, небезпечним способом для життя потерпілого, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_9 .. Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів як тримання під вартою не зможе бути гарантією запобігання вчиненню ним нових злочинів та виконання процесуальних обов`язків перед слідством та судом.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримував апеляційну скаргу і просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, пояснення підозрюваного ОСОБА_9 та його захисників, які заперечували апеляційну скаргу прокурора і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційної скарги, пояснення слідчого, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Дані вимоги закону при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 слідчим суддею були дотримані.

Як убачається з матеріалів провадження, 20 листопада 2016 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення стверджується протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколами пред`явлення особи для впізнання від 20.11.2016 та іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Згідно вимог п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Будь-які дані, які б свідчили про намагання ОСОБА_9 вчинити інше кримінальне правопорушення в матеріалах провадження відсутні.

Слідчий суддя, обираючи вид запобіжного заходу ОСОБА_9 , врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній підозрюється, а також дані про особу підозрюваного, зокрема й ті, на які посилається у своїй апеляційній скарзі прокурор.

Крім того, слідчий суддя у сукупності з цими обставинами, врахував, що ОСОБА_9 згідно з ст.89 КК України судимості немає, має постійне місце проживання, де характеризується без посилання на негативні риси, офіційно працює, за місцем роботи характеризується позитивно, є особою молодого віку, має міцні соціальні зв`язки.

На думку апеляційного суду, рішення слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обгрунтованим та достатньо мотивованим. Покладені обов`язки на підозрюваного зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку та унеможливлять вчинення ним нових злочинів.

Крім того, постійний контроль за місцезнаходженням та поведінкою ОСОБА_9 здійснюватиме Луцький ВП ГУ НП у Волинській області.

Таким чином твердження прокурора в апеляції про необхідність застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як превентивного заходу для запобігання вчинення ним злочинів у майбутньому, ґрунтуються на припущеннях.

З врахуванням вищенаведених обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, з мотивів зазначених у ній, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статтями 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2016 року щодо ОСОБА_10 без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: