Номер справи214/1473/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2012 р.

Літинський районний суд Вінницької області

у складі головуючого: Білик Н. В.

з участю секретаря: Хижук Л.І.

прокурора: Зелениці Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює техніком з обліку витрат води комунального підприємства виконкому Чабанівської селищної ради Київської області, одружений, на утриманні має неповнолітнього сина, раніше не судимий.

за ст. 309 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Восени 2011 року (точної дати встановити наможливо) ОСОБА_1 діючи умисно, незаконно придбав , зірвавши декілька верхівок дикоростучих рослин коноплі неподалік від своєї присадибної ділянки, яка розташована в с.Хотів вул. Феофанівська 22 Києво-Святошинського району Київської області, які в подальшому висушив, подрібнив та зберігав без мети збуту у нежилому будинку по вулиці Пирогівській с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області до 21.04.2012року, масою 62,02 грам .

21.04.2012 року ОСОБА_1 о 6 годині ранку на автомобілі Фольксваген Пасат В-5, , що належить ОСОБА_2 з транзитним державним номером Т20725 виїхав з с. Хотів Києво-святошинського району Київської області, до смт.Літина на побачення зі своїм родичем ОСОБА_3, який відбуває покарання в Літинській виправній колонії №123 УДД ПВП України у Вінницькій області . По дорозі по вулиці Пирогівській с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_1, попросив ОСОБА_2 зупинитись та вийшов біля нежилого будинку узяв раніше приготовлений наркотичний засіб для того, щоб покурити дорогою до смт. Літин чи на зворотньому шляху.

В подальшому вказаний наркотичний засіб ОСОБА_1 привіз разом з собою у смт. Літин. Під час підготовки документів та перевірки переліку речей, які дозволено передати засудженому ОСОБА_3, дізнався, що приготовлений для нього спортивний костюм на територію ВК 123 передавати заборонено, та що його доведеться везти додому, поклав наркотичний засіб у праву передню кишеню спортивної кофти . Під час очікування дозволу на побачення ОСОБА_1 був затриманий працівниками міліції.Під час проведення огляду ОСОБА_1 та пакетів з продуктами харчування і одягом, які були при ньому, було виявлено та вилучено особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою 62,02 грам у перерахунку на висушену речовину, яку ОСОБА_1 незаконно зберігав без мети збуту для власного вживання.

В судовому засіданні ОСОБА_1В, вину за ст.309 ч.1КК України визнав повністю та пояснив, що восени 2011 року точної дати не пам'ятає зірвав декілька верхівок дикоростучих рослин коноплі неподалік від своєї присадибної ділянки, яка розташована в с.Хотів вул. Феофанівська 22 Києво-Святошинського району Київської області, які в подальшому висушив, подрібнив та зберігав для власного вживання у нежилому будинку по вулиці Пирогівській с. Хотів. 21.04.2012 року поприсив товариша завести його в смт.Літин на побачення зі своїм родичем ОСОБА_3А, який відбуває покарання в Літинській ВК №123. По дорозі зупинився біля нежилого будинку щоб взяти раніше приготовлену коноплю щоб покурити дорогою до смт. Літина чи на зворотньому шляху. Наркотичний засіб зберігав при собі , а коли дізнався, що приготовлений для родича спортивний костюм на територію ВК 123 передавати заборонено, тоді поклав коноплю у кишеню спортивної кофти. Під час очікування дозволу на побачення був затриманий працівниками міліції. В скоєному щиро розкаявся.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що товаришує з ОСОБА_1 Останній попросив його відвезти в смт.Літин на побачення з братом ОСОБА_3, який відбуває покарання у виправній колонії. 21.04.2012 року приїхали в смт.Літин до адміністративної будівлі виправної колонії. Зайшли до ВК-123, де він оформив заявку на побаченням з ОСОБА_3А , там дізнались, що спортивний костюм із національною символікою не дозволяється передавати, тому пішли до начальника установи , який це також підтвердив. Коли сиділи в альтанці чекаючи черги на передачу до них підійшли працівники міліції, в ході огляд виявили та вилучили полімерний пакет рожевого кольору з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору. Під час огляду ОСОБА_1 пояснив, що дана речовина являється коноплею, яку він узяв для себе, щоб покурити.

Свідок ОСОБА_4, в судовому засіданні пояснив, що працює в Літинській ВК-123. 21.04.2012 року ніс службу на дільниці соціальної реабілітації. Підтвердив, що ОСОБА_1 разом із товаришем у національних спортивних костюмах приїжджали на побачення із родичем.

Свідок ОСОБА_5, суду пояснила що, працює в Літинській ВК-123. 21.04.2012 року коли перебувала на робочому місці, до неї звернулись два громадянина, які були одягнуті в спортивні костюми, з проханням оформити заяву на короткострокове побачення із засудженим ОСОБА_3 . Вони заповнили заяву, і їм сказала чекати своєї черги на вулиці .

Свідока ОСОБА_6, суду пояснив, що працює в Літинській ВК-123. В його службові обовязки входить прийом та видача посилок, бандеролей та передач продуктів харчування; надання короткострокових та тривалих побачень. 21.04.2012 року перебував на робочому місці, до нього підійшли двоє молодих чоловіків в спортивних костюмах з проханням прийняти у них передачу. Крім продуктів харчування дані хлопці хотіли передати спортивний костюм , однак передача такого костюма заборонена, тому не дозволив.

Окрім визнання вини, вина підсуднього доводиться показаннями свідків та іншими доказами дослідженими в судовому засіданні у їх сукупності.

Так відповідно до протоколу огляду (а.с 5-7) встановлено, що на території Літинської ВК-123 в ході огляду речей ОСОБА_1В, в одному з полімерних пакетів, в правій кишені спортивної кофти було виявлено та вилучено полімерний пакет з подрібненою речовиною рослинного походження . Окрім спортивного костюма в пакуті більше нічого не було. В інших пакетах, що знаходились поряд із ОСОБА_1 були продукти харчування.

Відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № від 26.04.2012 року. (а.с.93) встановлено, що надана на експертизу речовина рослинного походження, зеленого кольору, вилучена в ОСОБА_1, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 62,02 грам у перерахунку на висушену речовину.

Протокол огляду місця події (а.с.44-45) свідчить, що оглядався автомобіль Фольксваген Пасат В-5, , що належить ОСОБА_2 з транзитним державним номером Т20725 на якому підсудний прибув до Літинської ВК-123.Під час огляду заборонених предметів не було виявлено.

Протокол огляду речових доказів (а.с.80-84) свідчить, що оглядався мобільний телефон ОСОБА_1, в якому під іменем ОСОБА_7з. записаний номер телефона ОСОБА_3

Копія вироку, характеристика та довідка (а.с.69-75) підтверджують те, що ОСОБА_3 засуджений та відбуває покарання у Літинській ВК-123.

Копія картки побачень, видачі посилок та передач ОСОБА_3 (а.с.17) свідчить про неодноразові побачення та передачі із братом ОСОБА_1 Копія заяви (а.с.20) підтверджує надання дозволу ОСОБА_1 на короткострокове побачення із засудженим ОСОБА_3

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово передавав передачі брату ОСОБА_3 і достовірно знайомий із правилами здійснення передач. Свідки, працівники Літинської ВК -123 в судовому засіданні пояснили, що передачі ретельно перевіряються і виключають можливість вільної передачі заборонених предметів через пост. Таким чином суд визнавальні покази підсудного про бажання передати наркотичний засіб у місця позбавлення волі , які він дав на досудовому слідстві без участі захисника, та відмовився від них у судовому засіданні, до уваги не бере. Тому суд повністю погоджується із зміною обвинувачення прокурором в суді, так, як окрім визнавальних показів вина у намірі передати наркотичний засіб в місця позбавлення волі іншими доказами не доводиться.

З приводу визнавальних показів практика Європейського суду з прав людини слідуюча: Справа "Шабельник проти України" (Заява N 16404/03)

П. 52. Згідно з практикою Суду, хоча основна мета статті 6 стосовно розгляду кримінальних справ полягає в забезпеченні справедливого судового розгляду "судом", компетентним встановити обґрунтованість "будь-якого... кримінального обвинувачення", це не означає, що ця стаття не стосується досудового провадження. Таким чином, вимоги статті 6 (зокрема пункту 3) можуть також бути застосовними ще до того, як справу направлено на розгляд суду, якщо - і тією мірою, якою - недотримання таких вимог на самому початку може серйозно позначитися на справедливості судового розгляду (див. рішення у справі "Імбріоша проти Швейцарії" (Imbrioscia v. Switzerland), від 24 листопада 1993 року, серія A, N 275, с. 13, п. 36). Спосіб застосування пункту 1 і пункту 3(c) статті 6 на етапі досудового слідства залежить від особливостей відповідного провадження та обставин конкретної справи. Момент, з якого стаття 6 застосовується в "кримінальних" справах, також залежить від обставин самої справи, оскільки провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу "матеріально-правовій", а не "формальній" концепції "обвинувачення" у значенні пункту 1 статті 6. Суд змушений за зовнішніми ознаками роздивитися і розслідувати реальну ситуацію з процедурою, про яку йдеться (див. рішення у справі "Девір проти Бельгії" (Deweer v. Belgium) від 27 лютого 1980, п. 44, серія A, N 35).

53. Далі Суд повторює, що, хоча право кожного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення на ефективний захист з боку адвоката - який, у разі потреби, може бути призначений офіційно - не є абсолютним, воно становить одну з основоположних засад справедливого судового розгляду (див. справу "Кромбах проти франції" (Krombach v. France), N 29731/96, п. 89, ECHR 2001-II). Крім того, вимоги статті 6 можуть також бути застосовними ще до того, як справу передано на розгляд суду, і тією мірою, якою недотримання таких вимог на самому початку може серйозно позначитися на справедливості відповідного судового розгляду (див. згадане вище рішення у справі "Імбріоша проти Швейцарії", п. 36, та рішення у справі "Оджалан проти Туреччини" (Ocalan v. Turkey) [GC], N 46221/99, п. 131, ECHR 2005-...). Спосіб застосування пункту 1 і пункту 3(c) статті 6 на етапі слідства залежить від особливостей відповідного провадження та фактів конкретної справи. Згідно зі статтею 6, як правило, вже на початку поліцейських допитів обвинуваченому має надаватися можливість користуватися допомогою захисника. Права захисту буде в принципі непоправно порушено, якщо при засудженні його судом використовуватимуться викривальні показання, отримані під час допиту без присутності захисника (справа "Сальдуз проти Туреччини" (Salduz v. Turkey) [GC], N 36391/02, п. 55, від 27 листопада 2008 року).

55. Стосовно використання доказів, здобутих із порушенням права затриманого на мовчання та права не свідчити проти себе, Суд нагадує, що це - загальновизнані міжнародні стандарти, які є основними складниками поняття справедливого судового розгляду за статтею 6. Встановлення таких стандартів пояснюється, зокрема, необхідністю захисту обвинуваченого від неправомірного тиску з боку органів влади, що дає змогу уникати помилок при здійсненні правосуддя та реалізації цілей статті 6. Право не свідчити проти себе вимагає, зокрема, від сторони обвинувачення в кримінальній справі не допускати - при спробах доведення своєї версії проти обвинуваченого - використання доказів, здобутих за допомогою методів примусу чи тиску всупереч волі обвинуваченого (див., зокрема, згадані вище рішення у справах "Саундерс проти Сполученого Королівства", п. 68; ОСОБА_4 і МакГіннеса (Heaney and McGuinness), п. 40; "J.B. проти Швейцарії" (J.B. v. Switzerland) N 31827/96, п. 64, ECHR 2001-III; а також згадане вище рішення у справі ОСОБА_6 (Allan), п. 44).

Справа "Нечипорук і Йонкало проти України" (Заява N 42310/04)

П. 258. Щодо використання доказів, отриманих з порушенням права на мовчання та права не свідчити проти себе, Суд наголошує, що вони становлять загальновизнані міжнародні стандарти, які лежать в основі поняття справедливого судового розгляду за статтею 6 Конвенції. Встановлення таких стандартів пояснюється inter alia необхідністю захисту особи, яка переслідується за кримінальним законом, від неналежного тиску з боку органів влади, щоб завдяки цьому уникнути помилок правосуддя та сприяти реалізації цілей статті 6. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що сторона обвинувачення в кримінальній справі, намагаючись довести свою версію щодо обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті за допомогою методів примусу чи утиску всупереч волі обвинуваченого (див. згадане вище рішення у справі "Саундерс проти Сполученого Королівства" (Saunders v. the United Kingdom) від 17 грудня 1996 року, п.68, Reports 1996-VI).

263. Суд послідовно вказував, що забезпечення доступу до захисника на ранніх етапах є процесуальною гарантією права не свідчити проти себе та основною гарантією недопущення поганого поводження, відмічаючи особливу вразливість обвинуваченого на початкових етапах провадження, коли він потрапляє у стресову ситуацію і одночасно стикається з дедалі складнішими положеннями кримінального законодавства. Будь-який виняток з реалізації цього права має бути чітко визначений, а його дія має бути суворо обмежена в часі. Ці принципи є особливо актуальними в разі серйозних обвинувачень, бо саме у випадку, коли особі загрожує найсуворіше покарання, її право на справедливий судовий розгляд має забезпечуватися в демократичному суспільстві максимально можливою мірою (див. згадане вище рішення у справі "Сальдуз проти Туреччини", п.54).

Дії підсудного слід кваліфікувати за ст.. 309ч.1 КК України, так як він незаконно придбав , виготовив та зберігав наркотичний засіб, без мети збуту.

Призначаючи кримінальне покарання суд згідно ст..65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що підсудний раніше не судимий , вперше скоїв злочин середньої тяжкості, він є молодою людиною, одружений на утриманні має неповнолітнього сина, має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується за місцем роботи і проживання, на обліку в лікаря нарколога не перебуває. Його поведінка свідчить про активне бажання виправитись, іншим особам шкоди не заподіяно, тому його дії не становлять великої суспільної небезпеки.

Обставини , що помякшують покарання щире каяття, так як підсудний висловлює жаль з приводу вчиненого , критично ставиться до вчиненого, виявляє готовність нести покарання.

Обставина, що обтяжує покарання відсутні.

Враховуючи наведене, суд вважає, що для виправлення підсудного, та попередження вчинення нових злочинів буде необхідним та достатнім покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ по справі наркотичним засобом масою 62,02грам слід знищити, як такий, що вилучений з обігу, мобільний телефон Самсунгповернути ОСОБА_1.

Судові витрати за проведення експертизи в сумі 294,24 гривень необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України .

Керуючись ст..323,324 КПК України, суд,-

П Р И С У Д И В :

Визнати винним та призначити покарання ОСОБА_1 за ст..309 ч 1 КК України у виді штрафу в сумі 1000грн .

Судові витрати за проведення експертизи в сумі 294,24 гривень необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України код 24525055 Банк УДК у Вінницькій області МФО 802015 рахунок № 0172.

Речовий доказ по справі наркотичним засобом масою 62,02грам - знищити, мобільний телефон Самсунгповернути ОСОБА_1.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд на протязі 15 діб після його проголошення .

Суддя: ОСОБА_8