АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/670/16 Справа № 176/2087/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грушеватка, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого неповнолітню дочку - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
раніше судимого:
1) 10 листопада 1996 року Петровським районним судом Кіровоградської області за ст.ст. 81 ч. 4, 44, 45 КК України (в ред. 1960 р) на 3 роки позбавлення волі, з випробувальним терміном 2 роки;
2) 10 листопада 1998 року Петровським районним судом Кіровоградської області за ст.ст. 140 ч. 2, 43 КК України (в ред. 1960 р) 3 роки позбавлення волі;
3) 26.06.2001 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3, 81 ч. 3, 142 ч. 1, 193 ч. 3; 42, 43 КК України (в ред. 1960 р) на 6 років позбавлення волі;
4) 13.11.2006 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 186 ч. 2, 186 ч. 3, 70 ч. 1 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднана не відбута частина покарання за вироком 26.06.2001 року Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області і до відбуття 5 років позбавлення волі, звільненого 21.04.2010 року на підставі ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13.04.2010 року умовно-достроково на не відбутий строк 11 місяців 15 днів,
засудженого за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КПК України враховано ОСОБА_7 в строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення до винесення вироку за період з 29 липня 2015 року по 22 січня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за вказаний період як за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №516 від 07.08.2015 року в сумі 150 гривень.

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

29.07.2015 року, приблизно об 11 годині 35 хвилин, він, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в квартирі АДРЕСА_3 , де мешкала раніше незнайома йому ОСОБА_10 і вирішив відкрито викрасти будь-яке майно.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючий умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 в цей же день, тобто 29.07.2015 року об 11 годині 40 хвилин, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , побачив на підлозі мобільний телефон марки «Nоkіа X-2-00», котрий перебував на підзарядці, після чого відкрито викрав вказаний мобільний телефон марки «Nоkіа X-2-00», який належить ОСОБА_10 .

Заволодівши викраденим мобільним телефоном «Nоkіа X-2-00» та звернувши його на свою користь, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, при цьому завдавши ОСОБА_10 матеріальний збиток згідно висновку товарознавчої експертизи №516 від 07.08.2015 р. на суму 400 гривень, а викраденим майном згодом розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі:

-обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, так як вважає, що всі матеріали провадження були сфабриковані відносно нього, злочин він не вчиняв. На досудовому слідстві його права були порушені, його допитували без захисника і він був змушений дати покази проти себе.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 і його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість або через суворість.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що досудове розслідування і судовий розгляд кримінального провадження проведено неповно і не об`єктивно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються зібраними у ній доказами, є необґрунтованими.

Матеріалами кримінального провадження з`ясовано, що судовий розгляд у ньому проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у справі не допущено.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показах потерпілої ОСОБА_10 , показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , а також в інших доказах, яким у вироку суд надав належну оцінку.

Так, потерпіла ОСОБА_10 , показала, що 25.07.2015 року вона приїхала у місто Жовті Води для побачення з своїм парубком, який відбуває покарання у Жовтоводській виправній колонії №26, в цей день по рекомендації знайомих вона влаштувалась на проживання на кілька днів безоплатно в квартирі ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_4 . Рано вранці приблизно о 6 год. 30 хв. 29 липня 2015 року господарка ОСОБА_12 пішла з квартири на роботу, а вона лишилась відпочивати в ліжку. Приблизно об 11 годині цього ж дня вона почула дзвінок. Вважаючи для себе, що це повернулась господарка з роботи і тому в глазок вона не дивилась, вона одразу відчинила вхідні двері квартири. До квартири зайшов молодик, який був одягнений в шортах, та був на підпитку, від господарки, яка за два дні до цього звернула увагу на цього молодика і назвала ім`я, вона знала, що його звуть ОСОБА_15 . Після того як зайшов до квартири він одразу наніс їй ляпас в обличчя. Після цього став чіплятись до неї, торкатись до її тіла, робив спроби зняти одяг та вчинити статевий акт, але він не міг вчинити дії, так як був на підпитку і вона чинила супротив та просила цього не робити. Після цього він повів її на кухню і вони стали сидіти на кухні, він став казати, що він забере і винесе з квартири речі, оскільки вони йому потрібні, щоб продати, а саме телевізор, пило смок та горілку, яка була в пляшках на підлозі, одну з них він взяв та став пити з горла, час від часу він торкався її тіла. Потім він поклав інші пляшки, що лишилися, в полотняну сумку і вони з кухні вийшли до кімнати, де він на її очах, в її присутності зняв з під зарядного пристрою її телефон «Nоkіа X-2-00» та поклав до себе в кишеню штанів. Вона стала казати, щоб він віддав телефон, але він сказав що не віддасть, тому що йому потрібні гроші на випивку та уколотись, вимагав, щоб вона нікому нічого не розповідала. Після разом з полотняною торбою, в якій знаходились пляшки з спиртним напоєм та її мобільним телефоном, який знаходився в кишені його штанів він вийшов з квартири та попрямував у квартиру, яка на сходинко вій площадці знаходилась навпроти. Вона знала від господарки, що в цій квартирі живуть мешканці, які вживають горілку, що квартира в них не зачиняється, оскільки не має замка. З моменту, коли прийшов ОСОБА_15 і пішов геть, минуло приблизно дві години. В неї не було можливості зателефонувати і вона дуже хвилювалась. Невдовзі через деякий час повернулась господарка ОСОБА_12 , їй вона одразу розповіла, що останній був в квартирі, ображав її та викрав її мобільний телефон, зараз перебуває в квартирі навпроти. Тоді ОСОБА_12 пішла туди, а коли повернулись, то одразу подзвонила своєму синові, який прийшов, довідався і вони стали шукати ОСОБА_15 , якого знайшли на сусідній вулиці. В цей же день її запросили до відділку міліції, де вона давала показання.

Так, свідок ОСОБА_12 , пояснила, що в літку 2015 року їй зателефонував чоловік і просив надати притулок ОСОБА_10 , яка приїде на побачення до свого парубка, цю дівчину разом з своїм молодшим сином вони зустріли на автовокзалі та привели до квартири за місцем свого мешкання АДРЕСА_4 , і вона стала проживати разом з ними в цій квартирі. Через деякий день вона пішла на роботу, а ОСОБА_10 залишилась одна в квартирі, а коли вона повернулась по обіді до квартири, то ОСОБА_10 розповіла їй про молодика, якого вона інколи помічала в квартирі навпроти, та на якого раніш вона вказувала ОСОБА_10 , що той був в їх квартирі, штовхав її, робив спроби зґвалтувати та відібрав її мобільний телефон. Тоді вона зайшла до квартири навпроти і побачила цього молодика, стала йому виговорювати на те, що він зробив, а він у відповідь став їй погрожувати, а потім пішов геть. Потім вона одразу подзвонила своєму синові ОСОБА_13 , який через недовгий час прийшов, вона і ОСОБА_16 розповіли як їх ображав цей чоловік та викрав мобільний телефон Христини. Після син вийшов, а вона послідкувала за ним, наздогнали біля гуртожитку, який біля магазину «Таіс», вона відійшла в бік та запропонувала викликати міліцію, а син розмовляв з ним, а потім викликав за телефоном міліцію, а потім вже вона поверталась за ОСОБА_16 , з якою вони прийшли до відділку міліції.

Свідок ОСОБА_13 , пояснив, що в день події приблизно об 13 годині йому зателефонувала мати ОСОБА_12 , з розмови якої він зрозумів, що щось трапилось, після чого він одразу попрямував на квартиру матері. По приходу мати розповіла, що молодик, який приходить до сусіда навпроти, зайшов до їх квартири, погрожував їй та її мешканці, робив спроби зґвалтувати та пограбував мобільний телефон останньої та самогон, який мати придбала на хрещення його дитини. Тоді він пішов до сусіда в квартирі навпроти №199, якого звали ОСОБА_17 та якого знайшов біля під`їзду будинку, той вказав, що це був ОСОБА_15 , який мешкає в гуртожитку по вул. Кропоткіна і який зараз попрямував туди, він одразу пішов до цього гуртожитку, в якому чергова на вахті вказала, що той пішов до будинку навпроти, коли вийшов з гуртожитку, то побачив ОСОБА_7 , в руках якого була 2-х літрова пляшка самогону. Він наздогнав його між гуртожитком та магазином «Таіс» та став питати де телефон, на що останній став заперечувати, що телефону не брав, та вказав що має свій телефон «Nоkіа» та став показувати. Тоді ОСОБА_13 сказав, що телефонує до міліції і став телефонувати. В цей час підійшла знайома ОСОБА_18 , яка він знає веде аморальний спосіб життя, інколи вживає наркотики та пропонує потримані мобільні телефони, і тоді ОСОБА_7 дістав з кишені штанів та передав їй інший телефон «Nоkіа», на що він запитав чи це не той мобільний телефон, про крадіжку якого скаржилась потерпіла ОСОБА_10 , на що ОСОБА_7 знову став заперечувати, що це не той телефон. Мобільний телефон «Nоkіа», який ОСОБА_7 передав ОСОБА_18 , лишився у неї, а він став супроводжувати ОСОБА_7 до міліції.

Свідок ОСОБА_14 , яка як свідок показала, що влітку 29.07.2015 року біля 13 години дня вона проходила між базаром та гуртожитком, що біля магазину «Таіс», та помітила ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ( ОСОБА_13 ), які про щось сварились, а поряд стояла матір ОСОБА_21 , вона чула відгуки слів про крадіжку та про мобільний телефон, коли вона підійшла впритул, то ОСОБА_19 попросив її забрати в нього та потримати мобільний телефон моделі «Nоkіа X-2-00», сказав що потім забере. Коли передавав телефон, то ОСОБА_22 запитав ОСОБА_19 про цей телефон, а потім сказав, що розберемось.

Роблячи висновок, колегія суддів погоджується з думкую суду першої інстанції про те, що покази потерпілої та свідків збігаються та узгоджуються між собою щодо обставин діяння стосовно дати, часу, місця, події, стосовно фактичних обставин справи, пов`язаних з способом вчинення злочину, формою умислу, кількості та індивідуальних ознак викраденого предмету, є такими, що відповідають дійсності та в сукупності з іншими наведеними доказами доводять зазначені обставини. Тому підстав сумніватися в їх достовірності у колегії суддів немає.

Виходячи з наведеного суд обґрунтовано не взяв до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що потерпіла сама запропонувала йому взяти та продати на її користь мобільний телефон, оскільки ці покази викладені не послідовно та суперечливо між собою і на думку колегії суддів є не правдивими, тим більш, ОСОБА_7 був раніше вже неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини, за місцем проживання характеризується негативно.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 в кримінальному правопорушенні, за яке його засуджено, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які всебічно перевірені в судовому засіданні і яким суд дав належну оцінку відповідно до вимог ст.94 КПК. Проявів упередженості щодо ОСОБА_7 з боку органів досудового розслідування і суду вивченням матеріалів кримінального провадження не виявлено.

Та обставина, що суд по-іншому оцінює наведені у вироку докази порівняно з оцінкою їх обвинуваченим в апеляційній скарзі, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду. Тому доводи в скарзі обвинуваченого про неправильну оцінку доказів судом у вироку є безпідставними.

Виходячи з цього доводи обвинуваченого про те, що висновки суду про доведеність його винуватості у даному кримінальному правопорушенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження є необґрунтованими.

Отже, на підставі оцінки й аналізу наведених доказів суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_7 в даному у вироку кримінальному правопорушенні.

Суд дійшов такого висновку, виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого діяння і правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б призводили до скасування вироку, при досудовому розслідуванні кримінального провадження під час його розгляду в суді першої інстанції та при ознайомленні обвинуваченого з матеріалами кримінального провадження після проголошення вироку, не встановлено.

Не можна погодитися і з доводами обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що його на досудовому слідстві допитували з порушеннями КПК України, не роз`яснювали йому його прав, не надали йому адвоката, допитували його без участі його адвоката і тому він був змушений дати покази проти себе, а співробітники міліції шляхом погроз і обману змусили його підписати необхідні їм покази, то колегія суддів, відноситься до вказаного критично, так як зазначене нічим не підтверджується, будь-яких заяв від обвинуваченого щодо морального та фізичного впливу на нього з боку працівників міліції не надходило.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного та всіх обставин провадження. Колегія суддів вважає, що покарання, призначене обвинуваченому, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для пом`якшення міри покарання ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що істотних порушень кримінального чи кримінального процесуального закону, які б давали безумовні підстави для зміни чи скасування вироку, не встановлено. Тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 січня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання згідно вимог ч.5 ст.72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі, період часу тримання під вартою з 22 січня 2016 року по 15 червня 2016 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженому, який знаходиться під вартою з моменту отримання ним копії ухвали.

Судді: