Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/355/16-к
Провадження № 1-кс/506/58/16
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна
30.05.2016смт.Красні Окни
Слідчий суддя Красноокнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт.Красні Окни, розглянувши, без застосування технічних засобів повного фіксування судового процесу, повторне клопотання слідчого СВ Красноокнянського відділення поліції Котовського відділу поліції ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області юристом 3-го класу ОСОБА_3 , про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
При виїзді слідчо-оперативної групи на місце події, як вказує слідчий, встановлено, що 30.03.2016р. біля 19:00 години водій ОСОБА_6 , на зазначеному вантажному автомобілі із вказаним вантажем, виїхав із м.Умань Черкаської області в м.Ананьїв Одеської області, а проїхавши 2-3км. від автошляху «Кіровоград-Платонове», в районі Другої дільниці с.Ананьїв Ананьївського району Одеської області, близько 21год. 40хв., відчув удар у задню частину причепу автомобіля, а тому зупинився. Коли він вийшов із автомобіля і прослідував до його задньої частини, то в цей момент під`їхав та зупинився легковий автомобіль «Тойота Камрі» темного кольору, з якого вийшло 4 невідомих особи, в масках на обличчях, які застосувавши до ОСОБА_6 фізичне насилля, у виді нанесення декількох ударів в різні частини тіла, примусово посадили його на заднє сидіння автомобіля марки «Тойота Камрі». В подальшому нападники, на вказаних двох автомобілях, незаконно утримуючи водія ОСОБА_6 , прослідували до польової дороги на території Любашівського району Одеської області, де пошкодивши тентове покриття причепу автомобіля марки «ДАФ», заволоділи згаданим вантажем, який перевантажили до іншого, заздалегідь приготовленого ними вантажного автомобіля, після чого ОСОБА_6 відпустили.
За твердженням слідчого, проведеними оперативно-розшуковими заходами, слідчими та процесуальними діями встановлено, що виконавцем злочинного угрупування, яке може бути причетним до зазначеного розбійного нападу, являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Дмитрівка, Болградського району Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а тому з метою відшукання викрадених товарів народного вжитку, засобів захисту рослин, якими злочинці заволоділи під час розбійного нападу на гр. ОСОБА_6 , підроблених перепусток і номерних знаків, засобів зв`язку, засобів для відкривання замків та дверей, що використовувалися при вчиненні злочинів, ухвалою слідчого судді від 18.05.2016р. був наданий дозвіл на проведення у вказаній квартирі обшуку.
В ході обшуку, як зазначив слідчий, домоволодіння (помешкання) за адресою АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:
коробку з деталями поршнів для мотоблоку сріблястого кольору в кількості 6 штук, для проведення їх експертного дослідження, оскільки на них залишились відбитки пальців рук ОСОБА_5 , що дасть змогу провести дактилоскопічну експертизу, стосовно виявлених відбитків пальців рук на коробці від мобільного телефону «Кенексі» під час розбійного нараду на ОСОБА_6 .
Прокурор в судовому засіданні на задоволенні клопотання слідчого наполягав, стверджуючи про наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі можуть бути доказами вчинених злочинів, а їх повернення володільцю призведе до втрати дієвості кримінального провадження.
Володілець майна в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, однак його неявка, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши матеріали долучені до клопотання, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи із наступного:
ст.41 Конституції України гарантується, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, однак використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства;
ч.1 ст.98 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення;
ч.1 ст.170 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому вказаним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищенні, перетворення, відчуження;
згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів;
ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 вказаного Кодексу;
із протоколу обшуку від 20.05.2016р. видно, що у вказаний день, в період з 09год. 10хв. до 10год. 20хв., при обшуку квартири АДРЕСА_3 були виявлені та вилучені зазначені вище речі; /ар.сп. 8-9 /
ухвалою слідчого судді від 24.05.2016р. перше клопотання було повернуто прокурору для усунення недоліків, оскільки слідчий не довів наявність достатніх підстав вважати, що всі вилучені речі мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні, так як окрім витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, заяви гр. ОСОБА_6 , рапорту керівника сектору Ананьївського відділку поліції та копії протоколу обшуку, інших документів на підтвердження своїх доводів слідчому судді не надав; /ар.сп. 18-19 /
дане клопотання слідчий ОСОБА_4 обґрунтував тим, що вилучена в ході обшуку коробка з деталями поршнів для мотоблоку сріблястого кольору в кількості 6 штук, має доказове значення по вказаному кримінальному провадженню, так як їх необхідно надати експертам для дослідження, а саме: проведення дактилоскопічної експертизи через те, що вони могли зберегти на собі сліди біологічного походження;
на підтвердження своїх обґрунтувань, слідчий надав наступні документи - витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; заяву гр. ОСОБА_6 про вчинений відносно нього розбійний напад та протокол допиту його в якості потерпілого; рапорт керівника сектору Ананьївського відділку поліції про наявність інформації щодо причетності до вказаного розбійного нападу злочинної групи, виконавцем якої є ОСОБА_5 ; протокол обшуку від 20.05.2016р.; заяву про дачу ОСОБА_5 згоди на огляд його автомобіля марки Форт-Транзит НОМЕР_3 співробітниками поліції та протокол огляду місця події від 31.03.2016р.; /ар.сп. 4-15 /
зазначені вище документи підтверджують лише факт вчинення розбійного нападу на конкретну особу та вилучення конкретних речей під час проведення вказаного обшуку, а рапорт керівника сектору Ананьївського відділку поліції говорить лише про наявність оперативної інформації про існування злочинної групи, однак належних, допустимих та достовірних доказів того, що саме нею вчинене вказане кримінальне правопорушення (розбійний напад на гр. ОСОБА_6 ), і вилучені речі були предметом чи засобом його вчинення, слідчим не надано.
Таким чином, на переконання слідчого судді, клопотання задоволенню не підлягає, оскільки будь-які підстави для цього відсутні.
Керуючись ст.ст.98 ч.1, 132, 170 ч.1, ч.2 п.1, ч.3, 172-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання слідчого СВ Красноокнянського відділення поліції Котовського відділу поліції ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про арешт майна, тобто речей, які були вилученні з домоволодіння (помешкання), за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_5 , підчас обшуку 20.05.2016р., відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області, протягом 5 днів з дня її оголошення, а арешт майна, відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, також може бути скасовано повністю чи частково, ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Копію ухвали вручити прокурору, негайно після її постановлення, та надіслати слідчому і володільцю майна ОСОБА_5 , які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1