Справа № 184/2220/15-к
Номер провадження 1-кп/184/10/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров матеріали об`єднаного кримінального провадження, які внесені в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000677 від 21 червня 2015 року та за № 0000262 від 05 квітня 2016 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: в АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-12.06.2014 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263 КК України до 2 років 5 місяців та 9 днів позбавлення волі. Згідно вироку в строк відбуття покарання засудженому зараховано строк знаходження його під вартою з 25.10.2011 року по 03.04.2014 року, а всього 2 роки 5 місяців 9 днів, таким чином вважати покарання призначене ОСОБА_3 повністю відбутим.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 121 ч.2, 309 ч.2 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисники обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
20.06.2015 року приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , разом із невстановленим слідством чоловіком, де у нього на ґрунті неприязних відносин, виник злочинний намір, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень раніше йому знайомому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей же день і час, знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 умисно наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_8 від чого останній впав та почав триматися руками за лавку.

В цей же час у невстановленої слідством особи раптово виникла неприязнь до ОСОБА_8 , після чого з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 спільно з невстановленою слідством особою, стали спільно кожен умисно наносити удари кулаками та ногами в область живота ОСОБА_8 , усвідомлюючи знаходження там життєво важливих органів.

В результаті навмисних дій ОСОБА_3 , які виразились у сукупності ударів в область живота потерпілого ОСОБА_8 , утворились тілесні ушкодження у вигляді ушиба стінки живота, який супроводжувався розривом на межі низхідної та нижньо-горизонтальної частини 12-ти палої кишки, ускладнившись розлитим фібронозно-гнійним перитонітом, за очеревинною флегмоною праворуч, кишечники свищами живота та кахексією, яке відповідно до висновку судово-медичного експерта №160 від 16.09.2015 року, відносить до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого ОСОБА_8 , який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер від отриманих тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України, тобто спричинення тяжких тілесних ушкоджень, вчинених групою осіб, що спричинили смерть потерпілого.

Крім цього, ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою особистого вживання наркотичних засобів «опій ацетильований» та психотропної речовини «метамфетамін», у невстановлений досудовим слідством час, місці, та у невстановленої досудовим слідством особи придбав, а після став незаконно зберігати наркотичні засоби та психотропні речовини до 25.03.2016 року.

Так, 25.03.2016 року в період часу з 21.10 год. до 22.20 год., співробітниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку у автомобілі «Volkswagen Vento» д/н НОМЕР_1 , який знаходився у користуванні ОСОБА_3 у особистих речах останнього, виявлено та вилучено: одноразовий медичний шприц об`ємом 20 мл. всередині якого знаходилась рідина коричневого кольору масою 12, 9262 г., яка згідно висновку хімічної експертизи № 1/86/666 від 01.04.2016 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «опій ацетильований», маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0, 3955 г.; а також речовини масами 9,1587 г. та 0, 0609 г., які містять психотропну речовину обіг, якої обмежено «матемфетамін», маса якого відповідно складає 5, 7104 г. та 0, 0412 г. Загальна маса «метамфетаміну» складає 5,7516 г., що є великим розміром, які ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав при собі, без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин без мети збуту, у великих розмірах.

Крім цього, ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання з метою особистого вживання психотропної речовини «метамфетамін», у невстановленої досудовим слідством час, місці та у невстановленої досудовим слідством особи, повторно, незаконно придбав, а після став незаконно зберігати психотропні речовини за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 до 15.04.2016 року.

Так, 15.04.2016 року в період часу з 08.13 год. до 11.17 год. співробітниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено: 23 фрагмента паперу та 56 фрагментів пакетів з полімерного матеріалу, на поверхні яких, згідно висновку хімічної експертизи № 1/8.6/937 від 24.05.2016 року, міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено «метамфетамін», маса якого відповідно складає 0,0467 г. та 0,3085г. Загальна маса «метамфетаміну» складає 0, 3552 г., який ОСОБА_3 повторно, незаконно придбав і зберігав за місцем свого мешкання без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання і зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину по суті пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст.121 КК України не визнав та під час допиту у судовому засіданні пояснив, що 20 червня 2015 року він з ранку до приблизно 18 години знаходився на гаражах разом з знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 займався ремонтними роботами, а тому на місці події його не було. Крім цього, пояснив, що з потерпілим ОСОБА_8 він особисто знайомим не був, ніяких неприязних або інших стосунків не мав. Крім цього, заперечував, що його знають як особу на прізвисько « ОСОБА_11 ».

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину по ч.2 ст.309 КК України визнав в повному обсязі та пояснив суду, що дійсно 25 березня 2016 року біля 22 год. співробітниками поліції під час санкціонованого обшуку в автомобілі, який перебуває у його користуванні « ОСОБА_12 » та під час його особистого огляду були вилучені наркотичний засіб «опій ацетильований», який зберігався в одноразовому медичному шприці та психотропну речовину «метамфетамін». Також, 15.04.2016 року біля 07 год. за адресою його мешкання по АДРЕСА_3 був проведений санкціонований обшук під час якого вилучені фрагменти паперів та пакетів, на яких була виявлена психотропна речовина «метамфетамін». Вказані наркотичні засоби він зберігав для власного вживання, без мети збуту. Обшуки були проведені у присутності понятих, жодних заходів фізичного або психологічного впливу з боку працівників поліції на нього не здійснювалось. В скоєному обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що він є батьком померлого ОСОБА_8 , який свого часу з 2007 року по 2014 рік відбував покарання у СІЗО м. Дніпропетровськ. Після звільнення деякий час проживав у нього в с. Коханівка в цивільному шлюбі разом з ОСОБА_13 , потім у своєї матері ОСОБА_14 в м. Першотравенську, а вже потім переїхав за місцем помешкання своєї цивільної дружини до м. Орджонікідзе Дніпропетровської області. У кінці липня 2015 року йому зателефонували з лікарні м. Орджонікідзе та повідомили, що ОСОБА_8 лежить в реанімації, тоді він на три дні приїжджав до м. Орджонікідзе відвідати сина, спілкувався з ним, той повідомив, що його побили. Коли він уїхав за сином ще доглядала його матір ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , потім син відмовився від лікування перебував вдома, але у зв`язку з ускладненням свого здоров`я був доставлений до лікарні ім. Мечнікова в м. Дніпропетровськ для продовження лікування. Сину там зробили ще 3 або 4 операції, його стан був поганим. Весь цей час за ним доглядала ОСОБА_15 . Після двох місяців лікування син попросив забрати його додому в с. Коханівка, що він і зробив, але через три дні, після цього син помер, це було 10 серпня 2015 року. Про обставини його побиття, син розповідав дуже мало, тільки розповів, що в той день коли це трапилось, він у день гуляв разом з ОСОБА_16 , коли до них під`їхав автомобіль, з якого вийшли хлопці, одного з них він пам`ятає по СІЗО м. Дніпропетровська, там його кликали як « ОСОБА_11 », вони його побили. Прізвища особи, яка його побила, син не знав і йому не говорив, марку автомобіля він також не уточнив. Під час спілкування з ОСОБА_13 він також дізнався, що до них з сином на вулиці під`їхав автомобіль, з якого вийшли хлопці, які як вона пояснювала були їй раніше знайомі, вони і побили його сина. Цивільний позов він не заявляв, при визначенні міри покарання покладався на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , пояснила суду, що вона на протязі більше 2 років була співмешканкою потерпілого ОСОБА_8 , з яким вона проживала разом. 20.06.2016 року у другій половині дня, вона та ОСОБА_8 вибивали килими, біля будинку АДРЕСА_2 . Під час цього, до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_18 і покликав потерпілого, якого він назвав «Ковпачок», відійти з ним порозмовляти. ОСОБА_19 добровільно відійшов разом з ОСОБА_18 за кут будинку, і через деякий час, хвилини за три, вона почула як той її кличе на допомогу. Вона на крик побігла за кут будинку, де побачила, що ОСОБА_18 та ще якийсь чоловік б`ють ОСОБА_8 , який тримався обома руками за лавочку. Чоловіки намагались заштовхати ОСОБА_19 до автомобіля, який стояв поряд і наносили йому удари руками в область тулубу по животу. Скільки саме ударів вона не пам`ятає, але це було ніяк не менше 5 ударів, крім цього, вона помітила, що у потерпілого була вже розбита губа. Інший чоловік був лисим, за статурою трохи крупніше за ОСОБА_18 і також наносив удари. Коли ОСОБА_18 та інший чоловік закінчили бити потерпілого ОСОБА_19 , то вони сіли до автомобіля, марку вона не пам`ятає, та уїхали. Вона допомогла ОСОБА_19 дійти до дому і відразу викликала швидку допомогу, оскільки той скаржився на сильні болі в області живота. З лікарні в той же день, потерпілий ОСОБА_19 сам пішов, але вже у ночі вона змушена була знову викликати швидку, і того ж дня ОСОБА_19 була зроблена перша операція. Всього було зроблено 18 операцій, чотири з яких було зроблені в міській лікарні м. Покров, а всі інші в обласній лікарні ім. Мечникова, куди був направлений потерпілий. В лікарні ОСОБА_19 розповідав їй, що чоловіка який його запросив відійти з ним звали « ОСОБА_11 », він та інший йому невідомий чоловік, побили його за справи, які пов`язані з тим, часом коли він відбував покарання на СІЗО №3 у м. Дніпропетровську, зокрема, що він відмовлявся передавати речі з одної камери до іншої.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , який підтримує дружні стосунки з ОСОБА_18 приблизно з січня 2015 року пояснив суду, що 20.06.2015 року зранку приблизно з 09 год. до 19 год. він разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_9 , допомагали останньому робили ремонтні роботи в його гаражі, який розташований напроти парокотельні у м. Покров. Цю дату він запам`ятав у зв`язку з тим, що цього дня у ОСОБА_21 був день народження. Цілий день він та вказані особи провели разом, ОСОБА_18 нікуди з гаражу не відлучався, ніяких конфліктних ситуацій не було. ОСОБА_8 він не знає. В спілкуванні з ОСОБА_18 він називає його « ОСОБА_22 », про існування у нього інших прізвищ не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 , який також близько 2-х років підтримує дружні стосунки з ОСОБА_18 , пояснив суду, що він на день свого народження ІНФОРМАЦІЯ_4 запросив своїх знайомих ОСОБА_18 та ОСОБА_20 допомогти йому в ремонті гаражу № НОМЕР_2 , який знаходиться в його користуванні. Цілий день з ранку до приблизно 19 год. він та вказані особи проводили ремонт гаражу, ніхто не відлучався, жодних конфліктних ситуацій не було. ОСОБА_8 він також не знає. В спілкуванні з ОСОБА_18 він називає його « ОСОБА_24 », « ОСОБА_25 », про існування у нього інших прізвищ не знає.

Інших свідків як сторона обвинувачення, так і сторона захисту не заявляли.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 1 ст. 358 КПК України передбачено, що протоколи слідчих (розшукових) дій та інші документи долучені до матеріалів кримінального провадження документи, якщо в них викладені чи посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, повинні бути оголошені в судовому засіданні за ініціативою суду або за клопотанням учасників судового провадження та пред`явлені для ознайомлення учасникам судового провадження, а в разі необхідності іншим учасникам судового провадження.

На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України, прокурором були надані докази, які досліджені в судовому засіданні, а саме:

-витяг з кримінального провадження № 0000677 від 21.06.2015 року про внесення даних до ЄРДР по факту того, що 20.06.2015 року близько 13 год.00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від яких 10.08.2015 року останній помер (т.2 а.с. 1);

-постанову від 21.06.2015 року про визначення прокурора, який здійснюватиме процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, згідно якої призначена група прокурорів у складі прокурора прокуратури ОСОБА_4 та прокурора прокуратури ОСОБА_26 прокурорами, які здійснюватимуть повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000677 від 21.06.2015 року;

-протокол від 21.06.2015 року про прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинене щодо нього кримінального правопорушення, згідно якого останній повідомив, що 20.06.2015 року о 13 год. 00 хв. невідомий йому чоловік знаходячись по вул. Партизанська, 60 спричинив йому тілесні ушкодження (т.2 а.с.8);

-протокол від 22.06.2015 року про пред`явлення потерпілому ОСОБА_8 особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав за рисами обличчя на фотознімку №2 чоловіка, який 20.06.2015 року біля першого під`їзду буд.№67 по вул. Партизанська в м. Орджонікідзе наніс йому удар кулаком в обличчя та ногами у живіт. Згідно додатку до вказаного протоколу, на фотознімку за №2 зображений ОСОБА_3 (т.2, а.с. 11-12);

-протокол від 22.06.2015 року про пред`явлення свідку ОСОБА_17 особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_17 за рисами обличчя впізнала на фотознімку №2 чоловіка, який 20.06.2015 року біля першого під`їзду буд.№67 по вул. Партизанська в м. Орджонікідзе побив ОСОБА_8 . Згідно додатку до вказаного протоколу, на фотознімку за №2 зображений ОСОБА_3 (т.2, а.с. 14-15);

-повідомленням про підозру від 25.06.2015 року, встановлено що ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України за фактом заподіяння тяжких тілесних ушкоджень раніше знайомому йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2, а.с. 31);

-постановою прокурора прокуратури м. Орджонікідзе від 09 жовтня 2015 року об`єднано матеріали досудових розслідувань за № 0000677 від 21.06.2015 року та за № 0000666 від 11.08.2015 року в одне провадження під загальним за № 0000677 (т.2, а.с. 69);

-витяг з кримінального провадження № 0000666 від 11.08.2015 року про внесення даних до ЄРДР по факту того, що близько 22 год.30 хв. 10.08.2015 року у будинку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 помер громадянин ОСОБА_8 . При огляді трупа видимих зовнішніх слідів насильницької смерті не виявлено. Оглядом встановлено у області черевної порожнини померлого післяопераційні рубці;

-протоколом огляду місця події від 10.08.2015 року, який проводився за адресою: АДРЕСА_4 , встановлено, що померлим є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у області черевної порожнини якого мається післяопераційний рубець розміром 5 см х 2 см. Крім цього, на столі біля ліжка з померлим виявлено медикаменти, медичну документацію, яка підтверджує, що останній проходив лікування в хірургічному відділенні КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. Мечнікова» та КЗ «Орджонікідзевська ЦМЛ», а також розписку ОСОБА_8 , який відмовляється від лікування і госпіталізації в Петропавлівську ЦРЛ (т.2 а.с. 78-79);

-свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 , який виданий виконавчим комітетом Хорошівської сільської ради Петропавлівського району, засвідчено факт смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

-висновком судово-медичної експертизи №160 від 16.09.2015 року доведено, що смерть ОСОБА_8 , настала від ушиба стінки живота, який супроводжувався розривом на межі низхідної та нижньо-горизонтальної частини 12-ти палої кишки, ускладнившись розлитим фібронозно-гнійним перитонітом, за очеревинною флегмоною праворуч, кишечники свищами живота та кахексією, що підтверджується даними судово-медичного дослідження. Виявлено, що ушиб стінки живота, розрив на межі низхідної та нижньо-горизонтальної частини 12-ти палої кишки, могли утворитися від дії чи при ударі (ударах) об тупий твердий предмет (предмети), в термін вказаний у медичних документах, тобто 20.06.2015 року та по своєму характеру відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя. В клінічному перебігу вищезгадані тілесні ушкодження ускладнились розлитим фібронозно-гнійним перитонітом, за очеревинною флегмоною праворуч, кишечники свищами живота та кахексією (т.2 а.с. 94-98);

- висновком додаткової судово-медичної експертизи № 160 від 16.09.2015 року на підставі виявлених тілесних ушкоджень, встановлено, що останні могли бути спричинені при механізмі їх утворення, який вказаний у матеріалах кримінального провадження, а саме: за допомогою ударів ногами в область живота потерпілого ОСОБА_8 (т.2 а.с. 108);

-повідомленням про підозру від 07.10.2015 року, встановлено що ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України за фактом заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2, а.с. 118-119);

На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України, прокурором були надані докази, які досліджені в судовому засіданні, а саме:

-витяг з кримінального провадження № 0000262 від 05.04.2016 року про внесення даних до ЄРДР по факту того, що 25.03.2016 року близько 21 год.10 хв. працівниками поліції під час санкціонованого обшуку у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено наркотичний засіб «опій ацетильований» та психотропну речовину «метамфетамін» (т.4, а.с. 1);

-витяг з кримінального провадження № 0000442 від 28.05.2016 року про внесення даних до ЄРДР по факту того, що 15.04.2016 року в період часу з 08:13 до 11:17 год. працівниками поліції під час санкціонованого обшуку житла ОСОБА_3 було виявлено та вилучено психотропну речовину «метамфетамін» (т.4, а.с. 159);

-протокол обшуку від 25.03.2016 року, згідно якого в особистих речах ОСОБА_3 під час обшуку автомобіля ««Volkswagen Vento» д.н. НОМЕР_1 , який знаходився в особистому користуванні останнього, було виявлено та вилучено, зокрема, одноразовий медичний шприц ємністю 20 мл., який був заповнений коричневою рідиною сірого кольору до позначки 14 мл.; та два сліп-пакети із речовиною порошкоподібною рожевого кольору (т.4, а.с. 18-23);

-протокол обшуку від 15.04.2016 року, згідно якого під час обшуку житла розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в якому мешкав ОСОБА_3 було виявлено та вилучено, зокрема, 23 фрагмента паперу та 56 фрагментів пакетів із полімерного матеріалу, на яких зберігалися залишки речовини (т.4, а.с. 97-101);

-висновком експерта №1/8.6/666 від 01.04.2016 року доведено, що надана на дослідження рідина коричневого кольору масою 12, 9262 г., що виявлена під час огляду особистих речей ОСОБА_3 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «опій ацетильований», з масою в перерахунку на суху речовину 0, 3955 г. Інші вилучені під час обшуку речовини масами 9,1587 г. та 0,0609 г. містять психотропну речовину, обіг якої обмежено «метамфетамін», маса якого відповідно складає 5, 7104 г. та 0, 0412 г. (т.4, а.с. 27-31);

-висновком експерта №1/8.6/937 від 24.05.2016 року доведено, що на поверхні 23 фрагментах паперу та 56 фрагментів пакетів із полімерного матеріалу, що були вилучені під час обшуку місця проживання обвинуваченого ОСОБА_3 , виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено «метамфетамін», маса якого відповідно складає 0,0467 г. та 0,3085 г. (т.4, а.с. 152-158);

-постанова про визнання та залучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 30.05.2016 року (т.4, а.с. 182-183);

-повідомленням про нову підозру від 31.05.2016 року, встановлено що ОСОБА_3 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.309 КК України (т.4, а.с. 189-191);

Сторонами кримінального провадження клопотань щодо отримання додаткових доказів, в тому числі і в порядку ст.333 КПК України, суду заявлено не було.

Також, судом досліджені характеризуючи матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які свідчать проте, що останній був раніше судимий за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.06.2014 року за ч.1 ст.263 КК України до 2 років 5 місяців 9 днів позбавлення волі, строк покарання відбутий повністю; за місцем проживання ОСОБА_3 характеризується нейтрально, на обліку лікарів нарколога, психіатра і фтизіатра не перебуває, має постійне місце проживання, проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_27 та приймає участь у вихованні її дитини ОСОБА_28 , 2006 року народження, також доглядає за своїм хворим батьком ОСОБА_29 .

Дослідивши у судому засіданні надані докази та проаналізувавши їх з позицій належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Як доведено у судовому засіданні і визнано обвинуваченим ОСОБА_3 добровільно, він маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою особистого вживання наркотичних засобів «опій ацетильований» та психотропних речовин «метамфетамін», придбав їх у невстановленій особи і в подальшому зберігав їх при собі та за місцем свого мешкання, що підтверджується показами обвинуваченого ОСОБА_3 , а також протоколами обшуків від 25.03.2016 року та від 15.04.2016 року, і висновками експертів №1/8.6/666 від 01.04.2016 року та №1/8.6/937 від 24.05.2016 року.

Суд оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Даючи юридичну оцінку всебічно, повно та неупереджено дослідженим в судовому засіданні вище вказаним доказам, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними.

За вище вказаних обставин, у судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309 КК України за ознаками:

- незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, без мети збуту, у великих розмірах;

- незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинені повторно.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та дослідженні докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.309 КК України вважає доведеною повністю.

Крім цього, в судовому засіданні доведено, що 20 червня 2015 року в період часу з 13 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 та інша невстановлена слідством особа, яка перебувала разом з ним, біля будинку АДРЕСА_2 на ґрунті неприязних відносин, які склались у обвинуваченого ОСОБА_3 з потерпілим ОСОБА_8 у період їх спільного відбування покарання на СІЗО №3 м. Дніпропетровська, діючи умисно, протиправно, шляхом завдання ударів руками та ногами в область живота потерпілого ОСОБА_30 спільно завдали останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №160 від 16.09.2015 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя. Після спричинення тілесних ушкоджень обвинувачений ОСОБА_3 та інша невстановлена особа, з місця скоєння кримінального правопорушення зникли. Потерпілий ОСОБА_8 того ж дня був доставлений у міську лікарню, де проходив тривале лікування, декілька разів був прооперований, але навіть тривале лікування не змогло відвернути настання тяжких наслідків і ІНФОРМАЦІЯ_6 потерпілий ОСОБА_8 помер від вказаних тілесних ушкоджень, які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 не визнав своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.121 КК України, суд вважає, що його вина підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_17 , а також сукупністю інших доказів по справі, які були предметом ретельного дослідження в судових засіданнях.

Так, зокрема, поясненнями потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_17 і протоколом від 21.06.2015 року про прийняття заяви від ОСОБА_8 , доводяться обставини справи, щодо визначення місця і часу вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що подія відбувалась 20 червня 2015 року в період часу з 13 год.00 хв. до 15 год. 00 хв. біля будинку АДРЕСА_2 .

Доказами, що доводять участь та вину обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні, суд вважає покази свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні беззаперечно вказала на обвинуваченого ОСОБА_3 , як на одну з двох осіб, що спільно завдавали ударів по животу ОСОБА_8 , та яка зі слів останнього пояснила мотиви скоєного кримінального правопорушення. Також підтвердженням вини обвинуваченого ОСОБА_3 є протокол від 22.06.2015 року про пред`явлення потерпілому ОСОБА_8 особи для впізнання за фотознімками, і протокол від 22.06.2015 року про пред`явлення свідку ОСОБА_17 особи для впізнання за фотознімками, які були складені в порядку передбаченому КПК України і досліджувались у судовому засіданні.

Механізм спричинення тілесних ушкоджень, їх тяжкість та причино-слідчий зв`язок із настанням смерті ОСОБА_8 підтверджується висновком судово-медичної експертизи №160 від 16.09.2015 року та висновком додаткової судово-медичної експертизи № 160 від 16.09.2015 року, а також частково показами свідка ОСОБА_17 . Виходячи з цих висновків та показів свідка ОСОБА_17 , суд приходить до переконання про те, що під час спричинення злочинних дій ОСОБА_3 та іншої невстановленої особи, спрямованих на завдання тілесних ушкоджень потерпілому, шляхом завдання йому спільно ударів ногами та руками в область живота, у останнього утворились тілесні ушкодження у вигляді: ушиба стінки живота, який супроводжувався розривом на межі низхідної та нижньо-горизонтальної частини 12-ти палої кишки, ускладнившись розлитим фібронозно-гнійним перитонітом, за очеревинною флегмоною праворуч, кишечники свищами живота та кахексією, які в подальшому й стали причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тобто характер і механізм спричинення тілесних ушкоджень, їх локалізація діють підстави вважати, що в даному випадку розмежування вини ОСОБА_3 і іншої невстановленої особи, неможливо, їх вина у спричинені тілесних ушкоджень є обоюдною та характеризується прямим умислом, а настання наслідків у вигляді смерті потерпілого характеризується необережністю.

Даючи юридичну оцінку всебічно, повно та неупереджено дослідженим в судовому засіданні вище вказаним доказам, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними.

Показам обвинуваченого ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_20 і ОСОБА_23 , які були заявлені стороною захисту лише після з`ясування всіх обставин справи, суд надає критичну оцінку, оскільки покази обвинуваченого не відповідають обставинам справи, а свідки є близькими знайомими обвинуваченого ОСОБА_3 , з яким він вже тривалий час підтримують дружні стосунки, вони не були заявлені стороною захисту під час досудового розслідування, та наявні в матеріалах справи письмові докази і пояснення свідка ОСОБА_17 спростовують ці покази, що свідчить про їх надуманість з метою створення обвинуваченому ОСОБА_3 алібі, яке допоможе останньому уникнути відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення за ч.2 ст.121 КК України.

Таким чином, в судовому засіданні доведено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого та обвинувачений ОСОБА_3 дійсно винний у скоєному кримінальному правопорушенні.

Призначаючи відповідно до ст. 65 КК України вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину за ч.2 ст.121 КК України та злочину середньої тяжкості за ч.2 ст.309 КК України, позицію обвинуваченого щодо визнання вини у скоєнні ним кримінального правопорушення за ч.2 ст. 309 КК України, що судом враховується як пом`якшуюча покарання обставина, і повного невизнання вини у кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 121 КК України, а також дослідивши характеризуючи матеріали щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , який нейтрально характеризується за місцем проживання, на обліку лікарів нарколога, психіатра і фтизіатра не перебуває, проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_27 та приймає участь у вихованні її дитини ОСОБА_28 , 2006 року народження, доглядає свого хворого батька ОСОБА_29 , вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання в межах санкції ч.2 ст. 309 та ч.2 ст.121 КК України у вигляді позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при визначенні остаточного покарання судом застосовується принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України та вважає необхідним речові докази по справі, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 84-86, 91-94, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.309 КК України та ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.309 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ч.2 ст.121 КК України у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши останнього під варту із зали суду негайно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного взяття під варту, тобто з 29 серпня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення відбутий ним у межах цього кримінального провадження, з 15.04.2016 року по 09.06.2016 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.
Цивільний позову кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази: одноразовий медичний шприц ємністю 20 мл., вмістом якого є особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «опій ацетильований», маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0, 3955 г., речовини масами 9, 1587 г. та 0,0609 г., які містять психотропну речовину, обіг якої обмежений «метамфетамін», маса якого відповідно складає 5, 7104 г. та 0,0412 г., а також 23 фрагмента паперу і 56 фрагментів пакетів з полімерного матеріалу, на поверхні яких міститься психотропна речовина, обіг якої обмежений «метамфетамін», маса якого відповідно складає 0, 0467 г. та 0, 3085 г., що знаходяться на зберіганні у службовому сейфі кабінету №208 ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 3704, 68 грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 діб з моменту вручення їй копії вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1