Справа № 642/3924/16-к
Провадження № 1кп/642/449/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, -
ОСОБА_5 , який проходив службу у зоні АТО, 09.03.2016р., пересуваючись потягом «Лисичанськ - Харків» з м. Рубіжне Луганської області до м. Харкова, у тамбурі одного із вагонів поїзду, знайшов у поліетиленовому пакеті бойові припаси у кількості двох гранат «РГД-5» із написом «23-75-Т» та однієї гранати «Ф-1» із написом «07-7-77-Т», а також два запали «УЗРГМ» до них, які вирішив залишити собі, та без передбаченого законом дозволу здійснював дії щодо зберігання, та носіння їх при собі.
Відповідно до додатку № 1 постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-XII «Про право власності на окремі види майна» зброя, боєприпаси не можуть перебувати у власності громадян на території України.
Так, 09.03.2016 р. о 23 годині 55 хвилин у ОСОБА_5 на платформі №4 вокзалу «Харків-пасажирський» Південної Залізниці, розташованої за адресою: м. Харків, площа Привокзальна, 1, вилучені бойові припаси у кількості двох гранат РГД-5 із написом «23-75-Т» та однієї гранати Ф-1 із написом «07-7-77-Т», а також два запали «УЗРГМ» до них.
Відповідно до висновку судової вибухотехнічної експертизи №2783 від 17.05.2016 р. надані на експертизу предмети є корпусом ручної осколкової гранати оборонної дії Ф-1 в кількості однієї штуки, зарядом вибухової речовини (тротилу) у міцному корпусі, корпусами ручних протипіхотних гранат дистанційної дії у кількості двох штук, наступального типу РГД-5, зарядами вибухової речовини (тротилу) у міцному корпусі, та уніфікованими запалами ручних гранат УЗРГМ, у кількості двох штук, які є комплектуючим елементом ручних осколкових гранат. Корпуси однієї гранати Ф-1 га двох гранат РГД-5, споряджені наданими на дослідження запалами УЗРГМ, складають гранату Ф-1 та дві гранати РГД-5, які належать до категорії бойових припасів. Надані запали УЗРГМ відносяться до засобів підриву.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, як про це викладено вище, що 09.03.2016р., повертаючись з зони проведення АТО та пересуваючись потягом «Лисичанськ - Харків» з м. Рубіжне Луганської області до м. Харкова, у тамбурі одного із вагонів поїзду, він знайшов у поліетиленовому пакеті бойові припаси у кількості двох гранат «РГД-5», однієї гранати «Ф-1», а також двох запалыв до них, які вирішив залишити собі.
Того ж дня, приблизно о 00 год. на платформі вокзалу «Харків-пасажирський» працівниками міліції у нього були вилучені вищевказані гранати за запали до них.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив незаконне придбання, носінні, зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, а тому ці його дії кваліфікує відповідно за ч. 1 ст. 263 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем попереднього несення служби характеризується позитивно, не одружений, дітей не має, проживає з батьками, які є пенсіонерами, обидва мають тяжкі хвороби у зв`язку з численними перенесеними інсультами (обидва є недієздатними особами та потребують стороннього обслуговування).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття та наявність на утриманні двох батьків, які потребують стороннього обслуговування.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5 повинен нести покарання, у вигляді позбавлення волі, але в силу вимог ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом визначеного судом випробувального строку не скоїть нового правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, зобов`язавши засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання , періодично з`являтися в указаний орган, оскільки вважає, що саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції засудженого від суспільства.
Процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням по справі судово- вибухотехнічної експерти № 2783 від 17.05.2016 року в розмірі 2114 грн.40 грн. необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти цей органї про зміну місця проживання, з`являтися на реєстрацію в указаний орган.
Речові докази після набрання вироком законної сили: дві гранати «РГД-5» із написом «23-75-Т», одну гранату «Ф-1» із написом «07-7-77-Т», а також два запали «УЗРГМ» до них, які знаходяться на збереженні у КЗРД прокуратури Харківської області (квитанція про здачу речових доказів в матеріалах провадження відсутня) - знищити, а службове посвідчення на і`мя ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, передати керівництву БПСПОП «Луганськ-1» ГУНП в Луганській області.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.
Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судово-вибухотехнічної експертизи № 2783 від 17.05.2016 року в розмірі 2114 грн.40 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1