29.02.16
Провадження № 1-в/200/151/16
Справа № 200/2542/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника МВ КВІ ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська подання Бабушкінського МВ КВІ УДПтСУ у Дніпропетровській області про скасування випробувального терміну та направлення в місця позбавлення волі для відбуття покарання за вироком відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-14 квітня 2014 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки, з іспитовим строком на 2 роки на підставі ст.75 КК України, та покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2014 року, ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

16 лютого 2016 року до суду надійшло подання Бабушкінського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Дніпропетровській області про скасування випробувального терміну та направлення в місця відбування покарання за вироком відносно засудженого ОСОБА_5 .

Відповідно до подання, 27 травня 2015 року до інспекції надійшла копія вироку відносно ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_5 неодноразово викликався кримінально-виконавчою інспекцією для постановки на облік, однак за викликами не з`являвся.

Лише 08 червня 2015 року ОСОБА_6 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, та в подальшому з`являвся до інспекції за викликами.

16 липня 2015 року та 19 листопада 2015 року засуджений знову не з`явився до кримінально-виконавчої інспекції, повідомлення про виклики ігнорував.

Перевіркою встановлено, що в кв. АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 не проживає, знятий з реєстрації, направленими запитами місцезнаходження чи перебування останнього, також не встановлено.

11 січня 2016 року до Бабушкінського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області направлено подання про оголошення ОСОБА_5 у розшук.

В судове засідання засуджений ОСОБА_5 не з`явився, про дату, час та місце розгляду подання повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник Бабушкінського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 просила суд подання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання.

Дослідивши матеріали особової справи 96/2015, подання Бабушкінського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Дніпропетровській області, вислухавши думку прокурора та представника кримінально-виконавчої інспекції, доходжу до висновку про відмову в задоволенні подання, виходячи з наступного.

Статтею 163 КВК України встановлено, що контроль за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.

Відповідно до ч.3 ст.164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції.

Частиною 2 ст.78 КК України передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до матеріалів особової справи, 08.06.2015 року ОСОБА_5 повідомлені обов`язки, покладені на нього судом відповідно до ст.76 КК України.

В подальшому, засуджений ОСОБА_5 з`являвся для періодичної реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, з 19.11.2015 року за викликами не з`являється.

Однак, як вбачаться із наданих суду матеріалів, ОСОБА_5 в період іспитового строку до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, нового злочину не вчиняв, відомості, що свідчать про негативну характеристику засудженого за місцем проживання, відсутні.

Дані обставини підтверджується матеріалами особової справи за №96/2016.

Тобто, суд вважає, що в діях ОСОБА_5 відсутнє злісне ухилення від відбуття покарання, при цьому в матеріалах справи немає даних про те, що засуджений ОСОБА_5 не прибував на реєстрацію без поважних причин з метою ухилитися від відбуття призначеного покарання.

Таким чином, суд вважає, що сама неявка засудженого у КВІ без з`ясування її причин не може розцінюватися як небажання стати на шлях виправлення та не є підставою для задоволення подання про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.372, 395, 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні подання Бабушкінського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області про скасування випробувального терміну та направлення в місця позбавлення волі для відбування покарання за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2014 року відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1