Справа № 521/7642/16-к
Пр-ня № 1-в/521/2774/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника ПВК-51 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси, у режимі відеоконференц зв`язку, клопотання начальника ПВК УДПСУ в Одеській області (№ 51) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівка, Чаплинського району, Херсонської області, громадянина України, раніше судимого: 1) 15.12.2010 року, вироком Арцизського р/с Одеської області, за ст. ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 15 ч. 2, 185 ч. 2, 122 ч. 1, 70 КК України, до 3 р. 6 м. п/в, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з випробувальним строком на 1 рік 6 місяців; 2) 28.07.2011 року, вироком Татарбунарського р/с Одеської області, за ст. ст. 289 ч. 2, 71 КК України, до 5 р. 2 м. п/в; засудженого по дійсній справі: 20.12.2011 року, вироком Татарбунарського р/с Одеської області, за ст. ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4, 71 КК України, до 5 р. 6 м. п/в, -
В С Т А Н О В И В:
Начальник ПВК УДПСУ в Одеській області (№ 51) звернувся до суду з клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного йому вироком Татарбунарського р/с Одеської області від 20.12.2011 року.
Так, 20.12.2011 року, вироком Татарбунарського р/с Одеської області, ОСОБА_5 був засуджений за ст. ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4, 71 КК України, до 5 р. 6 м. п/в.
Прокурор у судовому просив не задовольняти клопотання начальника ПВК УДПСУ в Одеській області (№ 51).
ОСОБА_5 , допитаний дистанційним шляхом, у режимі відео конференції, просив суд задовольнити клопотання начальника ПВК УДПСУ в Одеській області (№ 51) з підстав, викладених в ньому.
Представник колонії у судовому засіданні просив задовольнити клопотання.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши думки учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно ч. 2 ст. 6 КВК України ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання, проте суд вважає, що у клопотанні не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій його може бути звільнено умовно-достроково від відбування покарання.
Так, з характеристики ОСОБА_5 , долучена до клопотання начальника ПВК УДПСУ в Одеській області (№ 51), вбачається, що останній засуджений за вчинення злочину проти власності, який відноситься до категорії тяжких злочинів, скоєний ОСОБА_5 у період невідбутих ним покарання за вироками Арцизського р/с Одеської області та Татарбунарського р/с Одеської області. Таким чином ОСОБА_5 належних висновків для себе не робить, на шлях виправлення вставати не бажає, що у даному випадку свідчить про наявність ризиків подальшого скоєння засудженим кримінальних правопорушень у разі УДЗ від відбування покарання. Крім того, наявність у ОСОБА_5 заохочень, в період відбування покарання у вигляді позбавлення волі, суд розцінює лише як обрану засудженим модель поведінки у визначений ним самим проміжок часу, що аж ніяк не свідчить про настання позитивних змін в поведінці засудженого, оскільки, окрім наявних заохочень, засуджений двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму утримання. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 до теперішнього часу не працевлаштований на виробництві установи виконання покарань, що в свою чергу безумовно позбавляє суд зробити висновок, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці доводить своє виправлення. При цьому, посилання в характеристиці ОСОБА_5 на факт відсутності обсягів роботи в установі, являється хибним, оскільки ОСОБА_5 прибув у розташування ПВК-51 ДПСУ в Одеській області ще 07.04.2012 року, однак, за час перебування засудженого в установі виконання покарань (більше 4 роки), останній жодного разу до праці не залучався
Таким чином, характеристика з ПВК-51 УДПСУ в Одеській області на засудженого ОСОБА_5 свідчить лише про ставлення останнього до конкретної ситуації (відбування покарання), а не про виправлення та перевиховання його в цілому, у зв`язку з чим, суд вважає, що звільнення ОСОБА_5 від покарання умовно-достроково не буде гарантувати цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним ст.ст. 50, 65 КК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 50, 65, 81 КК України, ст. 6 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання начальника ПВК УДПСУ в Одеській області (№ 51) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відношенні ОСОБА_5 відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу судді, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1