АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1975/16 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 630/475/14-к ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.121 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Люботинського міського суду Харківської області від 08 червня 2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Шляхова, Валківського району, Харківської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, розлучений, не працює, є інвалідом 1 групи, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та йому призначено покарання 7 років позбавлення волі.
Долю речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Як встановив суд, ОСОБА_9 , 24 квітня 2014 року в період часу з 12.00 год. до 24.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 в гостях у своєї знайомої ОСОБА_10 , де в ході побутової сварки, маючи злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, під час сумісного вживання спиртних напоїв, умисно наніс ОСОБА_10 зі значною силою численні (близько 8) удари кулаком правої руки по голові, по переніссю та губам, спричинивши їй згідно висновку судово-медичної експертизи № 69/1243-ДМ/14 від 12.06.2014 р., закриту черепно-мозкову травму у вигляді забитої рани в тім`яній області справа, травматичні пухлини в лівій тім`яній, лівій скроневій областях, потиличної області зліва; рвану рану в області лівого куточка рота, синці в лівій скроневій і виличній областях, садна на спинці і лівому крилі носа, по одному синцю в навколоокових областях; масивні студневидні крововиливи в лівій тім`яній, лівій скроневій і потиличній області зліва, крововиливи в скроневі м`язи справа і зліва, крововиливи під тверду мозкову оболонку, крововиливи під м`які мозкові оболонки, ділянку забитого місця тканини головного мозку в лівій тім`яній області; крововиливи в довгастий мозок і можечок.

Вказана закрита черепно-мозкова травма з внутрішньочерепними крововиливами у своєму плині викликала небезпечне для життя стану - набряк-набухання головного мозку, в результаті чого настала смерть гр. ОСОБА_10 .
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_9 .

Зазначає, що згідно з викладеним у вироку обвинуваченням, яке визнане судом доведеним, ОСОБА_9 наносив удари кулаком правої руки по голові, переніссю та губам потерпілої, однак це не підтверджено висновком судово-медичної експертизи №69/1243-ДМ/14 від 12.02.2014р., згідно з яким закрита черепно-мозкова травма виникла від ударної і ударно-сковзячої дії тупих предметів (предмета), тобто захисник вважає, що судом не встановлено, що тупим предметом є кулак правої руки обвинуваченого. Натомість, як зазначає захисник, суд проігнорував наявність доказу існування тупого предмету із встановленими експертизою слідами крові, а саме протезу правої ноги обвинуваченого.

Також зазначає, що жоден з допитаних судом свідків не підтвердив факту навмисного нанесення обвинуваченим зі значною силою численних ударів кулаком руки по голові потерпілої.

Крім того, захисник вважає, що суд проігнорував наявність обставин, які підтверджують, що потерпіла систематично знаходилась під фізичним насиллям з боку невстановленої особи.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_8 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, скасувати вирок та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважав вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 121 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені судом і детально викладені у вироку суду.

Під час судового розгляду в місцевому суді, обвинувачений ОСОБА_9 вину у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України не визнав, в той же час не заперечував факт тривалого перебування в помешканні потерпілої ОСОБА_10 24 квітня 2014 року. Вказував що разом з потерпілою вживав спиртні напої, потім прийшов до тями приблизно о 5 годині ранку 25 квітня 2014 року та покинув квартиру, прихопивши свої протези. Не зміг пояснити, чому не розбудив ОСОБА_10 на її прохання, пояснив також що вранці потерпілу не чіпав. Зазначив, що з огляду на свій фізичний стан (він є інвалідом 1 групи) не міг завдати потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, відображена низкою доказів, яким суд дав належну оцінку.

Так, згідно висновку експерта № 69/1243-ДМ/14 від 12.06.2014р., при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , виявлена закрита черепно-мозкова травма у вигляді забитої рани в тім`яній ділянці справа, травматичних припухлостей в лівій тім`яній, лівій скроневій областях, потиличної області ліворуч; рваної рани в області лівого куточка рота, синців у лівій скроневій і виличної областях, садна на спинці і лівому крилі носа, по одному синцю в навколоочних областях; масивних студневидних крововиливів у лівій тім`яній, лівій скроневій та потиличній областях зліва, крововилив у скроневі м`язи праворуч і ліворуч, крововиливи під тверду мозкову оболонку, крововиливи під м`які мозкові оболонки, ділянка пошкодження тканини головного мозку в лівій тім`яній області; крововилив у довгастий мозок і мозочок.
Описана закрита черепно-мозкова травма утворилася прижиттєво, згідно з даними судово-гістологічної експертизи, в період часу, який обчислюється десятками хвилин - першими годинами до настання смерті, від ударної та ударно-ковзаючої дії тупих предметів (предмета), індивідуальні особливості травмуючої поверхні яких (якого) у пошкодженнях не відобразилися.
Такі тілесні ушкодження, встановлені у ОСОБА_10 не були небезпечними для життя в момент їх заподіяння, однак черепно-мозкова травма, встановлена при проведенні експертизи трупа з внутрішньочерепними крововиливами у своєму плині викликала небезпечний для життя стан - набряк-набухання головного мозку, який і став безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 .
Встановлена при проведенні експертизи трупа черепно-мозкова травма, яка ускладнилась у своєму плині набряком-набуханням головного мозку (небезпечним для життя станом), має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Інші пошкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Враховуючи локалізацію і ступінь вираженості виявлених тілесних ушкоджень (черепно-мозкової травми) утворення її власною рукою, шляхом падіння на площину, в тому числі і поверхню з виступаючими твердими предметами, можна виключити.
Відповідно до висновку експерта № 60/1243-ДМ/14 від 12.06.2014р. черепно-мозкова травма в обсязі, встановленому у постраждалої після її заподіяння, як правило, викликає втрату свідомості (від декількох хвилин до кількох годин), після чого може наступати, так званий «світлий проміжок» черепно-мозкової травми, протягом якого потерпілий може здійснювати активні дії (від декількох хвилин до декількох годин), по мірі наростання клінічних проявів травми, викликаних гострим розладом мозкового кровообігу (наростаючим набряком головного мозку з дислокацією його стовбурових структур) тому за наявними судово-медичними даними можливість здійснення потерпілою ОСОБА_10 активних самостійних дій (у т. ч. пересуватися, кричати, чинити опір і т.і.), після заподіяння травми голови, виключити не можна.
Згідно висновку експерта № 1243-ДМ/14 від 12.06.2014р. ґрунтуючись на ступені вираженості трупних явищ, зафіксованих у наданій копії протоколу огляду місця події та при проведенні судово-медичної експертизи трупа, смерть ОСОБА_10 настала в термін, приблизно, за 15-20 годин до огляду трупа на місці його виявлення.
Судом перевірялись доводи сторони захисту, щодо фізичного насилля до потерпілої ОСОБА_10 з боку невстановленої особи, та наявність причинного зв`язку між цим насиллям і тяжкими тілесними ушкодженнями що призвели до її смерті.
Дійсно, при проведенні судово-медичної експертизи трупа крім вищезазначених тілесних ушкоджень виявлено: садно в області підборіддя, синець по передній поверхні грудної клітки в середньому відділі, синці (3) на розгинальній поверхні лівого плеча в середньому і нижньому; по одному садну в області проекції ліктьових суглобів па розгинальній поверхні.
Садна в області підборіддя, садна на верхніх кінцівках, утворилися від ковзаючого впливу тупого предмета (тупих предметів), індивідуальні особливості яких в пошкодженнях не відобразилися, у строк, орієнтовно за 1 -2 доби до настання смерті. Синець на передній поверхні грудної клітки та три синці на лівій верхній кінцівці утворилися від ударних впливів тупих предметів (предмета) індивідуальні особливості травмуючої поверхні яких (якого) у пошкодженнях не відобразилися і утворилися в термін відповідно за 3-5 діб і за 5-7 діб до настання смерті.
В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 які в судовому засіданні пояснили, що бачили синці на обличчі у потерпілої ОСОБА_10 , до того як її знайшли мертвою в своєму помешканні.
Суд аналізуючи показання вищезгаданих свідків, з урахуванням даних судово-медичних експертиз, обґрунтовано прийшов до висновку щодо ймовірного нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень до 24.04.2014р. іншою ніж обвинувачений особою, оскільки експертом встановлені у потерпілої ушкодження, які були нанесені їй за 1-2 доби та 3-7 діб до настання смерті, однак дані тілесні ушкодження не знаходяться у причинному зв`язку зі смертю потерпілої.
В той же час, як правильно зазначив суд, тілесні ушкодження, а саме закрита черепно-мозкова травма, яка стала причиною смерті ОСОБА_10 , була нанесена у період, коли потерпіла знаходилась вдома разом із ОСОБА_9 , що підтвердили в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , яка зазначила, що ОСОБА_9 24.04.2014р. збирався йти до ОСОБА_10 , свідок ОСОБА_12 , яка заходила 24.04.2014р. близько 15:00 год. до ОСОБА_10 додому, у якої в гостях був ОСОБА_9 та вони обидва були у стані сп`яніння, та свідок ОСОБА_20 , який бачив як о 05:00 год. 25.04.2014р. ОСОБА_9 повз з боку будинку ОСОБА_10 , тримаючи протези в руках.
Таким чином судом встановлено, що після конфлікту між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 24 квітня 2014 року, потерпілу більше ніхто не бачив живою. В той же час будь хто із свідків не вказував про те, що бачив інших посторонніх осіб, крім ОСОБА_9 в квартирі ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 в проміжок часу з 15 години 24 квітня і до ранку 25 квітня 2014 року, коли потерпіла була знайдена із слідами насильницької смерті в своєму житлі.
Неспроможними є доводи сторони захисту, що жоден з допитаних судом свідків не підтвердив факту навмисного нанесення обвинуваченим зі значною силою численних ударів кулаком руки по голові потерпілої.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що при обставинах які інкримінуються обвинуваченому, крім нього та потерпілої в помешканні нікого не було, а тому свідки допитані судом по справі не є очевидцями події злочину. Водночас показання цих свідків підтверджують інші обставини справи, які наведені судом у вироку та безумовно свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення цього злочину.
Що стосується незгоди захисника із висновками суду про те що, саме кулаком правої руки ОСОБА_9 спричинив потерпілій ОСОБА_10 закриту черепно-мозкову травму та інші тілесні ушкодження, то відповідь на це питання міститься у висновку експерта №28/1243 ДМ/14(т.4 а.с.30-32) де чітко вказано, що черепно-мозкова травма утворилась від неодноразових ударних та ударно ковзаючих дій тупого предмету. Виключити формування травми від дій кулака правої руки ОСОБА_9 неможна.
Судом були досліджені письмові докази по справі, якими також підтверджується вина обвинуваченого, а саме:
- протокол огляду місця події від 25.04.2014р. та фото таблиця до нього, в яких зафіксовано розташування речей та предметів у помешканні ОСОБА_10 , місцезнаходження трупа останньої;
- висновок судово-імунологічної експертизи № 1547-И/14 від 20.05.2014р., згідно якого на жіночому жилеті, який вилучено при огляді місця події виявлено сліди крові, походження яких від ОСОБА_10 не виключається;
- висновки судово-імунологічних експертиз № 1546-И/14 від 21.05.2014р. та № 1545-И/14 від 23.05.2014р, згідно яких на куртці та спортивних брюках, вилучених у ОСОБА_9 , виявлено сліди крові, походження яких від потерпілої ОСОБА_10 не виключається;
- висновок судово-імунологічної експертизи № 1544-И/14 від 14.05.2014р., згідно якого в змиві, вилученому з протезу правої ноги ОСОБА_9 , виявлено сліди крові, походження яких від ОСОБА_10 не виключається;
Тим самим спростовуються твердження захисника про те що суд проігнорував наявність доказу існування тупого предмету із встановленими експертизою слідами крові, а саме протезу правої ноги обвинуваченого.

До того ж, як вбачається із матеріалів даного кримінального провадження, при направленні обвинувального акту до суду, ОСОБА_9 не висувалось обвинувачення у тому що, він спричинив тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_10 за допомогою протеза і саме в межах цього обвинувачення проводився судовий розгляд в суді першої інстанції.
Таким чином, місцевий суд, дослідивши, ретельно перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі вищевказані докази в їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, вірно прийшов до висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої, з чим погоджується і колегія суддів.

Призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу винного, який раніше не судимий, розлучений, не працює, інвалід 1 групи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, осудний на момент вчинення злочину. Судом не встановлено обставин, що пом`якшують покарання. В той же час обставиною, що обтяжує покарання, суд вказав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням всіх цих обставин та суспільної небезпеки вчиненого злочину, суд обґрунтовано призначив обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, у межах санкції статті яка йому інкримінується. Колегія суддів погоджується з призначеним обвинуваченому видом та розміром покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б тягли скасування або зміну вироку, колегія суддів не знаходить.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Люботинського міського суду Харківської області від 08 червня 2016 року у відношенні ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, - у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5