В И Р О К
Іменем України
16.06.2016 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ;
із участю: - секретаря ОСОБА_2 ,
- прокурора ОСОБА_3 ,
- обвинуваченого ОСОБА_4 ,
- захисника ОСОБА_5 ,
- потерпілої ОСОБА_6
- представника потерпілої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141 від 17.02.2016 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Браїлів Жмеринського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
УСТАНОВИВ :
О 13 годині 00 хвилин 16.02.2016 року ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем "Nissan Patrol", державний номерний знак НОМЕР_1 , з дозволу власника даного транспортного засобу ОСОБА_8 , знаходячись на відрізку дороги в напрямку с.Слобода-Носківецька Жмеринського району Вінницької області, розпочав рух автомобіля заднім ходом, не переконавшись, що позаду немає пішоходів або інших перешкод, чим грубо порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України, яким застережено, що під час руху транспортним засобом заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху; для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутись за допомогою до інших осіб, в результаті чого ОСОБА_4 здійснив наїзд на ОСОБА_6 , яка в той час знаходилась позаду автомобіля.
Внаслідок наїзду, згідно з висновком судово-медичної експертизи від 14.10.2015 року №195 ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота розриви печінки, внутрішньо-черевної кровотеча; закритої тупої травми грудної клітини переломи 4, 5, 6, 7, 8-го ребер справа та 1, 2-го ребра зліва; травматичного гемопневмотораксу; травматичного та геморагічного шоку важкого ступеню; забою головного мозку легкого ступеня; скальпованої рани лівої тім`яно-потиличної зони; саден тулуба, кінцівок; рваної рани лівої гомілки, з яких закрита травма живота у вигляді розривів печінки, кровотечі в черевну порожнину та закрита травма грудної клітини переломи ребер справа з 4-го по 8-ме та 1, 2-го ребра зліва, а також травматичний та геморагічний шок важкого ступеню належать до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя під час їх заподіяння; решта з переліку належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату загальної працездатності. Зазначені ушкодження виникли від дії тупого предмету (предметів), більш ймовірно при стисканні тіла (наїзд), та по давності утворення можуть відповідати строку 16.02.2015 року.
Вказані дії ОСОБА_4 в ході досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло легкі тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що 15.02.2015 року він взяв у свого сусіда ОСОБА_8 автомобіль "Nissan Patrol", так як його власний автомобіль був несправний. Зауважив, що із даним сусідом вони раніше неодноразово довільно обмінювалися у користуванні своїми автомобілями. Ввечері 15.02.2015 року ОСОБА_4 на автомобілі "Nissan Patrol" повіз до м.Вінниці ОСОБА_9 , оскільки в останнього був вечір зустрічі випускників. Також з ними ще був хлопець на ім`я ОСОБА_10 . Близько 17:00 годин вказаної доби ОСОБА_4 доставив ОСОБА_9 у кафе, а сам поїхав з ОСОБА_10 до знайомого, повернувшись близько 23:00 годин забрав ОСОБА_9 і його сестру з кафе та повіз їх до останньої в район Старого міста, де вони перебували до 04:00 години наступної доби. Близько 06:00 години ОСОБА_4 із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виїхали з м.Вінниці, забравши дорогою біля магазину "АТБ" ОСОБА_11 та вчотирьох поїхали до м.Жмеринки. Також повідомив, що ОСОБА_9 ввечері 15.02.2015 року та в нічний час телефонував кілька разів ОСОБА_12 , оскільки хотів зустрітися з нею. Пізніше у його телефона закінчився заряд акумуляторної батареї і ОСОБА_9 телефонував ОСОБА_6 з телефону ОСОБА_4 . Вранці 16.02.2015 року близько 07:30 годин ОСОБА_4 зі ОСОБА_9 , ОСОБА_11 знаходились в бані "Колиба" на території мікрорайону "Сектор" в м.Жмеринці. Туди вони прийшли попити чай, при цьому спиртних напоїв не вживали. Згодом до них приїхала ОСОБА_6 . Сівши в автомобіль, ОСОБА_4 не міг довго його завести, тому йому допоміг його знайомий своїм автомобілем "Нива". Коли нарешті автомобіль завівся, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 під`їхали до магазину, де зустріли знайомих і з ними стояли та спілкувалися. Після цього ОСОБА_4 вирішив поїхати на СТО, щоб перевірити справність автомобіля, де йому повідомили, що наразі немає вільних працівників та заспокоїли, що мова йде лише про зламаний стартер. Коли ОСОБА_4 вийшов з СТО, ОСОБА_6 вже не було, зі слів ОСОБА_9 він дізнався, що вона поїхала в місто оплатити комунальні послуги. Зателефонувавши ОСОБА_6 , ОСОБА_4 дізнався, що вона знаходиться у центрі міста біля магазинів по вул. Б.Олійника. Тому вони під`їхали туди, забрали ОСОБА_6 та поїхали в бік мікрорайону "Сектор". Там вони купили в магазині пляшку горілки, солодку воду (кока-колу), чіпси та поїхали через поле позаду заводу "Сектор" на ставок "Хребетець", зупинившись біля якого, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 розпивали спиртні напої, у той час як ОСОБА_11 та ОСОБА_4 спиртного не вживали. Через півтори години ОСОБА_4 з ОСОБА_11 необхідно було їхати до м.Могилів-Подільський у справах, а ОСОБА_9 з ОСОБА_6 виявили бажання поїхати з ними, тому вони вирушили всі разом. Близько 12:00 годин ОСОБА_9 та ОСОБА_6 захотіли в туалет, тому ОСОБА_4 зупинив автомобіль на повороті до с.Слобода-Носківецька. Оскільки в автомобіля вийшов з ладу стартер, ОСОБА_4 розвернувся й зупинився під гору, щоб потім була можливість завести автомобіль, вийшов з нього та пішов вперед. Побачив, що ОСОБА_9 з ОСОБА_13 відійшли від машини назад на 5 м. та подумав, що вони пішли у бік густо покритої рослинністю території, а ОСОБА_11 знаходився попереду автомобіля на відстані близько 50 м., ОСОБА_4 помітив, що в машині увімкнені фари й одразу повернувся до автомобіля, щоб виключити їх, після чого почав заводити автомобіль. В цей час він дивився в дзеркала заднього огляду і нікого позаду не бачив. Як ОСОБА_9 та ОСОБА_6 повертались він не бачив також. Автомобіль не заводився, тому він включив задню передачу, щоб завести двигун з накату, почав котитися назад і автомобіль завівся. У цей час ОСОБА_4 відчув, що на щось наїхав. Побачивши ОСОБА_11 , який біг навпроти дуже стривожений, ОСОБА_4 включив першу передачу, від`їхав трохи вперед, затягнув ручник та позаду машини побачив ОСОБА_6 , яка лежала позаду на відстані 1 м. від автомобіля. Одяг в неї був задертий, голова знаходилась біля правого заднього колеса. У ОСОБА_4 почалася паніка, він подумав, що ОСОБА_6 мертва. ОСОБА_11 почав його заспокоювати і вони помістили ОСОБА_6 на заднє сидіння автомобіля та поїхали у бік траси, де помітили, що повз них їде карета швидкої допомоги у напрямку до м.Могилів-Подільський. ОСОБА_4 наздогнав швидку допомогу та попросив допомогти, повідомивши, що наїхав на дівчину. ОСОБА_6 передали лікарям швидкої, однак, до якої саме лікарні її в подальшому відвезли вони не бачили. Після цього вони з ОСОБА_11 поїхали у бік м.Жмеринки, зупинились на автозаправній станції "WOG". Продовжуючи перебувати у шоковому стані, ОСОБА_4 купив собі пляшку алкоголю та одразу майже всю її випив, після чого вони поїхали до нього додому. За кермо автомобіля сів ОСОБА_11 . Вдома ОСОБА_4 розповів рідним про те, що трапилось і його дружина поїхала до лікарні. 17.02.2015 року о 07:00 годин ОСОБА_4 відвідав ОСОБА_6 в реанімації, остання була при пам`яті, почав перед нею вибачатися. Вийшовши з палати ОСОБА_6 , він почав телефонувати її матері, однак вона не бажала з ним розмовляти. Після цього ОСОБА_4 підійшов до лікарів, запитав у них, які ліки та що ще потрібно ОСОБА_6 для її лікування. Йому сказали, що потрібна кров, і він відразу поїхав у м.Вінницю по кров та необхідні ліки. Зазначив, що на допит працівниками міліції його було викликано 17.02.2015 року, також повідомив, що 16 та 17 лютого 2016 року обстеження на стан алкогольного сп`яніння самостійно чи примусово не проходив, працівниками поліції чи прокуратури на обстеження не направлявся. Визнав, що перед початком руху заднім ходом мав переконатися, що позаду нікого не має. У вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати.
Окрім безпосереднього визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість доводиться іншими доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні.
Так, потерпіла ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що 16.02.2015 року зранку вона поїхала до м.Жмеринки, щоб оплатити комунальні послуги з газопостачання та влаштуватися на роботу в магазин "Господарчий". Повідомила, що коли вона заплатила за комунальні послуги і купила дитині ковбаси, до неї зателефонував ОСОБА_4 та сказав їй, що йому деякі люди винні гроші та тривалий час не можуть їх йому віддати, а тому вона може у них купити кіоск на ринку і таким чином він отримає свої гроші, однак дане питання не вирішується по телефону, запитав де вона знаходиться і запропонував до неї під`їхати, на що вона погодилася. Пояснила, що десь о 10:30 годин ОСОБА_4 під`їхав до магазину, що знаходиться у торговому ряду по вул. Б.Олійника біля залізничного вокзалу ст.Жмеринка, забрав її та вони поїхали у бік мікрорайону "Сектор", щоб зустрітися з власником кіоска, який зі слів ОСОБА_4 жив в районі "П`ятого кілометра". Зауважила, що в машині окрім неї та ОСОБА_4 також знаходилися ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Останній при знайомстві назвався Ромою, прізвища його вона не знала. До цього вона два-три роки була знайома тільки з ОСОБА_4 та ОСОБА_9 . Близько року до цієї події ОСОБА_6 з ними взагалі не спілкувалась. Зазначила, що по дорозі вони зупинилися й ОСОБА_11 зайшов в магазин, де купив лише мінеральну воду. Вона не бачила, чи купував ОСОБА_11 спиртні напої. З власником кіоска вони так і не зустрілись. ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_6 попити води, схожої на напій "Fanta", що була у пластиковій літровій пляшці, та уже була кимось надпита раніше, на що вона погодилася. Після цього ОСОБА_6 пам`ятає лише те, що попросилася в туалет і більше нічого. Зауважила, що до цього випадку в статеві зносини ні з ким із присутніх в автомобілі чоловіків не вступала та в цей день у неї ні з ким із них конфліктних ситуацій не було. Крім цього, ОСОБА_6 раніше до цього випадку свідомість ніколи не втрачала та черепно-мозкові травми не отримувала. Вказала, що їй відомо, що ОСОБА_4 здавав для неї кров та що її матір давала останньому чеки за покупку ліків та медичних препаратів, які останній оплачував. Зауважила, що після цього випадку вона залишилася інвалідом, досі не зрослися три ребра, та що їй визначена третя група інвалідності строком на один рік до липня 2016 року, однак, медичною комісією ступінь втрати працездатності їй не встановлювалась. Зазначила, що коли вона лежала у лікарні, ОСОБА_4 постійно цікавився її станом, а після того як вона звідти виписалася вже ніхто не запитує про її стан здоров`я. Сама вона із будь-якими проханнями до ОСОБА_4 не зверталась. Суворого покарання для останнього не вимагала та не просила позбавляти його волі та права керування транспортним засобом.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 також зауважив, що не виключає можливості того, що в діях обвинуваченого або інших осіб наявні ознаки протиправних насильницьких дій відносно потерпілої ОСОБА_6 , стосовно обставин чого наразі проводиться досудове слідство в іншому кримінальному провадженні, у якому також визнано речовими доказами ті речі, які є речовимим доказами у даному кримінальному провадженні, а тому просив суд не вирішувати питання щодо їх повернення, вважаючи, що це може перешкоджати вказаному розслідуванню. Також просив суд при визначенні відповідальності обвинуваченого врахувати обставину того, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_4 за обставин використання джерела підвищеної небезпеки.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні повідомив, що він з ОСОБА_4 на 16.02.2015 року планували поїздку до м.Могилів-Подільський. Десь о 04:00 годині вказаної доби до нього зателефонував останній, який сказав що зараз він у м.Вінниці, близько 05:00 годин тільки буде виїжджати звідти і зможе ОСОБА_11 відразу забрати у м.Вінниці, щоб той не їхав маршрутним таксі. Зібравши речі ОСОБА_11 зустрівся з ОСОБА_4 поруч магазину "АТБ" в м.Вінниця, останній був за кермом автомобіля "Nissan Patrol", у якому з ним також знаходився його друг ОСОБА_9 , який був напідпитку. ОСОБА_4 пояснив, що забирав останнього із зустрічі випускників. Коли вони їхали до м.Жмеринки, ОСОБА_9 ще з 5 години ранку дорогою телефонував, як він сам казав до своєї подруги, вона відповідала на його дзвінки. Після того як у нього розрядився телефон, ОСОБА_9 до неї дзвонив з телефону ОСОБА_4 , а згодом коли розрядився телефон ОСОБА_4 , то ОСОБА_9 дзвонив до неї з телефону ОСОБА_11 . Прибувши до м.Жмеринки, у мікрорайоні "Сектор" вони усі разом заїхали до сауни попити кави, там у ОСОБА_4 працював знайомий, приблизно о 8 годині ранку вони звідти виїхали. Вони вийшли з сауни, сіли в машину та під`їхали до зупинки, де зупинився автобус маршрутного таксі, з якого вийшла потерпіла ОСОБА_6 , привіталася із ОСОБА_9 як з другом, поцілувала його у щічку та сіла до них в машину. Просиділи там хвилин п`ятнадцять, за цей час вона розповіла про життя, про свого хлопця, показувала фото з ним, розповідала де вони мешкають, що у її хлопця є дві квартири та що перед тим, як приїхати мала відвести дитину до школи чи до дитсадка, він точно не пам`ятає. Потім вони заїхали у тому ж районі на СТО, свідок з ОСОБА_4 вийшли та пішли до самого закладу, біля якого обвинувачений розмовляв з власником, заряджав там свій мобільний телефон та пили каву, в цей час ОСОБА_9 та ОСОБА_6 перебували в автомобілі. Коли свідок з ОСОБА_4 повернулися до автомобіля, то ОСОБА_13 вже не було, на що ОСОБА_9 сказав, що вона поїхала платити за комунальні послуги і буде чекати на них у місті. Після того вони не могли завести автомобіля, оскільки сів акумулятор і почали штовхати автомобіля, щоб він завівся, а до цього ще заводили автомобіль з буксира "Нивою" біля сауни перед приїздом ОСОБА_6 . Далі поїхали в центр, де свідок поповнив рахунок на своєму телефоні в торгівельному центрі "Рубін». В цей час ОСОБА_9 періодично телефонував ОСОБА_6 , поки її не було, вона йому повідомила, що знаходиться біля торгового ряду і що їй потрібно завезти комусь ліки. Відразу вони під`їхали до торгового ряду, де ОСОБА_6 сіла в машину, а ОСОБА_9 запропонував їй завезти ліки, на що вона відповіла, що це не є суттєвим і може зачекати. Звідти виїхали до автозаправної станції "Авіас" по вул. Птахіна, де заправили пальним та знову з накату заводили автомобіль. Згодом в районі "Сектор" ОСОБА_4 зустрічався з кимось на оптовій базі, після чого знову не могли завести автомобіль і заводили з накату. По дорозі до цієї бази ще зупинилися біля магазину на зупинці "Фермзавод" і ОСОБА_4 разом із ОСОБА_9 сходили до магазину та повернулися з пакетом, у якому свідок помітив пляшку горілки, пляшку Кока-коли та ще було щось із їжі. Після бази виїхали за місто і зупинилися біля якогось озера. ОСОБА_9 із ОСОБА_6 на задньому сидінні вживали алкоголь, а він з ОСОБА_4 пили воду, говорили тости, обговорювали свої справи на майбутнє. Потім поїхали на пилораму, де ОСОБА_4 з кимось спілкувався. У цей час ОСОБА_9 та ОСОБА_6 вже помітно були в стані алкогольного сп`яніння, і тоді свідок кілька разів запропонував ОСОБА_4 висадити їх на заправці та поїхати далі в справах до в м.Могилів-Подільський, на що ОСОБА_4 відповів, що нехай залишаються, їм не буде сумно по дорозі. Потім вони виїхали на трасу, проїхавши пару кілометрів, від ОСОБА_9 поступило прохання сходити в туалет. Погодившись, вони звернули з траси праворуч, з`їхали донизу, розвернулися і виїхали під гірку, де ОСОБА_4 припаркувався з лівої сторони майже на узбіччі. Після того як зупинилися, всі вийшли з автомобіля. ОСОБА_9 із ОСОБА_6 пішли донизу, а свідок піднявся догори, так як погано ловив мобільний зв`язок, та надалі на відстані 40 м. розмовляв по телефону, поглядаючи увесь час на автомобіль, чи він їх не затримує. ОСОБА_9 пішов до дерев в посадку, ОСОБА_6 спочатку підійшла до останнього, а потім повернулася до машини. В цей час ОСОБА_4 справив нужду та повернувся до автомобіля. Потім ОСОБА_11 побачив з-під споду автомобіля сідниці ОСОБА_6 й зрозумів, що вона сіла позаду автомобіля справляти нужду, і тоді він відвернувся у інший бік, після чого боковим зором побачив, що ОСОБА_4 почав заводити автомобіль, але той не заводився, далі рушив назад і після цього вже завівся. Після усього побаченого свідок поклав трубку, почав кричати та махати руками ОСОБА_4 , щоб той зупинився. Потерпілу ОСОБА_13 пром`яло і прокрутило двічі попід днищем, коли автомобіль рухався назад. З виразу обличчя ОСОБА_4 свідок зрозумів, що останній не поняв, що сталося, а той проїхав ще й вперед на ту ж відстань, що здавав назад. ОСОБА_4 махав йому головою, ніби питаючи, що трапилося. Внаслідок руху автомобіля вперед потерпілу знову прокрутило і підім`яло під автомобілем в зворотній бік. Після чого свідок підбіг до машини, вискочив з автомобіля й ОСОБА_4 , який від побаченого запанікував та почав задихатися. Маючи в університеті базовий курс занять з медицини надзвичайних ситуацій, свідок поміряв у потерпілої пульс, який відчувався, та зрозумів, що хребет не пошкоджений, оскільки з того, що він побачив, навантаження на нього не приходилося, воно передавалось на коліна, грудну клітку та таз, тобто транспортувати її було можливим. Торкнувшись до ОСОБА_6 , по бокам грудної клітки відчув так звану крепітацію, під рукою відчувалися уламки ребер, з чого припустив, що у неї внутрішня кровотеча. З таким діагнозом викликати швидку допомогу і пояснювати їм куди їхати за місто було б нерозумним, оскільки на зволікання не було часу, так як потерпіла могла б з цим не дожити. Він привів до тями ОСОБА_4 , давши йому кілька ляпасів по обличчю, і сказав, що ОСОБА_6 терміново потрібно помістити до автомобіля. ОСОБА_4 узяв її за сідниці та за ноги, а свідок охопив за шию й за спину, таким чином занесли на заднє сидіння автівки. Речами, що були в автомобілі він зафіксував їй шийний відділ хребта, щоб вона не мала ніяких рухів, хутко сіли в машину, покинувши ОСОБА_9 , та швидко поїхали на трасу, де побачили, що повз проїхала машина "швидкої", а тому свідок наказав ОСОБА_4 наздоганяти її. У цей час ОСОБА_6 прийшла до тями намагалася сісти. Свідок її притримував, а іншою рукою спиняв водія швидкої допомоги, яка зупинилася. Лікарям розповіли всю ситуацію та перевантажили потерпілу на ноші, надали власні дані: номер автомобіля та ім`я водія, після чого певний час їхали за каретою швидкої допомоги, але не встигали за нею і тоді заїхали на заправку, де ОСОБА_4 купив пляшку і фактично залпом випив. Після чого за кермо сів свідок, а ОСОБА_4 сів збоку. Дорогою останній дзвонив кільком людям та казав, що вбив людину. Він хотів їхати відразу до лікарні, однак, не мав з собою достатньо грошей, необхідних для лікування потерпілої, тому свідок вирішив відвезти ОСОБА_4 додому, щоб той взяв потрібні кошти. Згодом прийшов власник автомобіля, якому ОСОБА_4 одразу повернув ключі. Свідок із батьком ОСОБА_4 почали заспокоювати ОСОБА_4 та хитрощами залишили його вдома, так як він прагнув їхати до лікарні, але туди поїхала дружина ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він працює заступником головного лікаря з медичної частини та до його функціональних обов`язків входить збирати в екстрених випадках консиліум лікарів. Повідомив, що одного дня, числа якого він не пам`ятає, бригадою хірургів та реаніматологів надавалася спеціальна лікарська допомога потерпілій ОСОБА_6 . Зауважив, що її стан на той час був важкий. Вказав, що його викликали у приймальне відділення, куди було доставлено потерпілу внаслідок ДТП, остання відразу була госпіталізована до реанімаційного відділення, де вже дообстежувалась, оскільки частково була оглянута у приймальному відділенні. Надалі її забрали до операційної, де прооперували, після чого ще проводилося лікування у реанімаційному відділенні, потім була переведена у хірургічне відділення, де далі проводилось лікування. При її первинному огляді лікарями припускалася можливість зґвалтування, потім вона прийшла до тями і сказала, що ніякого зґвалтування не було. Зауважив, що людиною такі травми нанесені бути не могли, всі травми скоріше за все могли статися за наїзду, такі обставини травми за 20 років він бачив вперше. Зазначив, що ОСОБА_6 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, цей факт встановлювався клінічно. Одразу повідомили поліцію, що стався такий випадок. Скоріше за все, що дозвіл про допит потерпілої в реанімаційному відділені слідчим чи прокурором надався, він надається, якщо лікар бачить, що життю пацієнта нічого не загрожує. Чи особисто ним надавався дозвіл на допит свідок не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що працює постовою медсестрою у приймальному відділенні Жмеринської центральної районної лікарні. Взимку рік тому потерпілу ОСОБА_6 доставила не місцева швидка допомога. У якому стані поступила потерпіла та при яких обставинах не пам`ятає, але відразу викликала лікарів та міліцію. Після того, як вона їх повідомила, працівники міліції прибули того ж дня, що й поступила до лікарні потерпіла.
Свідок ОСОБА_17 пояснила суду, що працює медичною сестрою відділенні екстреної невідкладної медичної допомоги у приймальному покої. Повідомила, що дана подія відбулася в минулому році, точної дати не пам`ятає. Тоді під`їхала швидка допомога, з якої вийшов лікар і повідомив, що він з Могилів-Подільського та підібрав на трасі дівчину, якій потрібна допомога. Потерпілу переклали на каталку та він залишив свої дані, щоб вони повідомили в міліцію і якщо буде потрібно, то він їм все розповість, що та як було. Стан потерпілої на той час був важкий. Того ж дня приїжджали працівники міліції і всіх допитували. Вказівки, яким чином потрібно було діяти стосовно потерпілої ОСОБА_6 , надавав травматолог ОСОБА_18 , який на той час був черговим лікарем. Повідомила, що потерпілу лікар ОСОБА_15 особисто не оперував, хто саме її оперував вона не пам`ятає. Зазначила, що ОСОБА_15 є заступником головного лікаря та черговим адміністратором, а тому про усі надзвичайні випадки вони повинні повідомляти останнього.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є її чоловіком. Автомобіль " ОСОБА_20 " належить їхньому сусідові. Вона точно не пам`ятає коли сталася дана подія, але все це відбулося рік тому. Пригадує, що опісля обіду разом з ОСОБА_11 додому приїхав її чоловік, у якого була істерика, він твердив, що вбив людину і падав на коліна, після чого ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_4 наїхав на дівчину. Потім свідок спільно з сестрою свого чоловіка поїхали до Жмеринської центральної районної лікарні, тому що нічого не могла у них допитатися. Коли приїхали до лікарні, їм повідомили, що доставили дівчину, яку переїхали, але до неї не пускали, так як їй робили операцію, в лікарні знаходилась матір потерпілої. Доки ОСОБА_6 перебувала у лікарні свідок спілкувалась з її матір`ю, але та не бажала ніякої допомоги з їхньої сторони, однак вони самостійно допомагали - купувала ліки, які потрібно було, пропонувала гроші, також коли терміново була потрібна кров, то вона просила лікарів, щоб вони дали направлення і їздила з чоловіком по кров у м.Вінницю, де ОСОБА_4 також здавав власну кров. Зауважила, що матір потерпілої не просила ніякої суми, яка необхідна була для курортного лікування останньої. Вказала, що ОСОБА_11 розповів їй як він, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 збирались кудись їхати, по дорозі вони усі разом заїхали у с.Слободу-Носківецьку і хтось з них захотів в туалет, зупинившись вони усі повиходили і там все це сталося її чоловік переїхав потерпілу. Сам ОСОБА_4 розповів, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 пішли в корчі, а де в той час була ОСОБА_6 він не бачив. До даної події потерпілу вона взагалі ніколи не бачила та не знала.
Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він є батьком обвинуваченого, а також про подію того дня розповів, що все це відбулось у минулому році, йому хтось зателефонував, хто саме вже не пам`ятає та повідомили, що його син вбив людину, після дзвінка він приїхав по місцю проживання сина. Вдома була невістка, потім приїхала донька, а вже пізніше приїхав син, який дуже переживав і говорив, щоб він його вибачив, так як син вбив людину. Більше йому ніхто нічого не розповідав. Невістка з донькою одразу поїхали до лікарні рятувати людину. Потім того дня до них приїхали слідчі і викликали їх до райвідділу, де вже їх допитували на наступний день. В ході слідства з`ясувалось, що син переїхав дівчину, рухаючись на автомобілі заднім ходом, так як не заводилась машина і він хотів завести автомобіль накатом на задній передачі, а як там опинилась потерпіла він не знає. В той день у сина була істерика. Після цього випадку вони постійно всебічно допомагали потерпілій, по черзі перебували у лікарні, коли не було плазми, то його син особисто їздив по неї у м.Вінницю.
Свідок ОСОБА_8 надав суду показання, що він є товаришем обвинуваченого ОСОБА_4 , а також розповів, що автомобіль "Nissan Patrol" є його власністю, вони часто обмінювалися автомобілями. Минуло року наприкінці зими він передав свій автомобіль ОСОБА_4 , але той не перевіряв чи автомобіль був у справному стані. Свій автомобіль він вже побачив після цієї події і того ж дня його забрав. Свідку стало відомо, що ОСОБА_4 випадково наїхав на дівчину. Коли той сідав у машину, то нічого позаду не бачив, автомобіль перестав заводитися і він пробував його завести на задній передачі, а у дзеркалах заднього огляду автомобіля Nissan Patrol ближче 5 м. нічого не видно, тому ОСОБА_4 і не побачив потерпілу. Пояснив, що обвинуваченого він побачив у той же день, коли сталася ця подія. ОСОБА_4 був вкрай засмучений і дуже нервував. Тоді ж він пояснив свідкові, що автомобіль спочатку заводився, а потім перестав заводитися. Працівниками міліції автомобіль був оглянутий та складений протокол, ніяких пошкоджень на ньому сам він не помітив. Зауважив, що він не повинен нічого відшкодовувати потерпілій, оскільки за кермом був не він, відтак, нести відповідальність має водій, який керував автомобілем.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні повідомила, що вона є матір`ю обвинуваченого та пояснила, що в минулому році приблизно о 13 годині дня зателефонував син та сказав, що вбив людину і їде в лікарню. Після того вона зателефонувала до чоловіка та доньки розповіла про дану ситуацію, а сама залишилася з онуками у себе дома. Чоловік, донька та невістка відразу поїхали до лікарні, а де був її син в той день вже не пам`ятає та взагалі його не бачила. З приводу цих подій син їй пояснив, що всі їхали в автомобілі та по дорозі зупинилися, щоб сходити у туалет. Усі пішли в різні боки, потерпіла сіла позаду машини, а син хотів розвернутися та наїхав на неї. Коли він вийшов з автомобіля і побачив постраждалу, то почав кричати, з часом оговтавшись, пам`ятає, що їхала швидка допомога, яка й забрала потерпілу та повезла у лікарню. Зауважила, що після цієї події вони постійно допомагали ОСОБА_6 , купували ліки, оплачували чеки, допомагали всіляко, як могли.
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні повідомила, що обвинувачений ОСОБА_4 є її рідним братом, а також пояснила, що дана подія сталася на початку минулого року. Вона була на роботі, коли в обідню перерву зателефонувала матір, яка доглядала її дітей, й сказала, що ОСОБА_4 вбив людину. Після чого вона відпросилася з роботи та побігла до матері дізнатись що сталося, але та не знала більше ніяких обставин. Потім свідок почала телефонувати до брата, але той спочатку слухавки не брав. Згодом, вона почула у слухавку лише плач, після почутого одразу поїхала до брата додому на вул. Шекінську у м.Жмеринці. Там знаходилися обвинувачений, його дружина та ОСОБА_24 , потім приїхав батько на її машині. Брат перебував у стані шоку, постійно плакав та розповів, що наїхав на дівчину, хто вона така і куди вони їздили свідок його не питала, тільки знає, що це сталося по напрямку руху на м.Могилів-Подільський, коли її брат, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 разом їхали в одній машині та по дорозі зупинилися, щоб сходити в туалет. Свідок з братовою поїхали до лікарні, у приймальному відділені їм повідомили, що дівчина, про яку говорив обвинувачений, до них поступила, її привезла швидка допомога, вона знаходилася у важкому стані та її забрали до реанімації, де вони сиділи та чекали. Пізніше їм повідомили, що у потерпілої зламані ребра. У лікарню вона тоді приїхали перші, потім прийшов якийсь чоловік, згодом прибула матір потерпілої та працівники міліції. Коли ОСОБА_6 повернулась до свідомості та могла давати покази, розповіла, що до неї подзвонив ОСОБА_4 та запропонував їй роботу, також пам`ятає те, що вона їхала разом зі ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 . Зауважила, що оплату усього лікування взяли на себе обвинувачений з дружиною, та вона з матір`ю часто відвідували потерпілу.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 15 числа, але якого місяця не пам`ятає, у 2015 році він святкував зустріч випускників у м.Вінниці. Приблизно о 6 годині ранку, тобто вже 16 числа за ним приїхав ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_25 і вони усі разом поїхали в сторону м.Жмеринки. Коли приїхали до м.Жмеринка, ОСОБА_10 вийшов з машини та пішов на роботу в районі "Сектора", а всі інші зайшли до кафе "Колиба" попити чаю. Після того обвинувачений зателефонував потерпілій, щоб зустрітися, і вона невдовзі приїхала до них. Потім вони усі разом поїхали на станцію техогляду, ОСОБА_4 вийшов з машини та зайшов до приміщення, хотів, щоб йому оглянули та відремонтували машину, але йому повідомили, що немає вільних працівників. В цей час потерпіла сказала, що в неї є термінові справи та поїхала у місто. Свідок дочекався повернення ОСОБА_4 і вони поїхали також у центр міста, де згодом знову зустрілися із ОСОБА_6 поблизу торгових рядів. ОСОБА_4 зайшов до магазину купив пляшку горілки, пляшку кока-коли, чіпси та горішки. Після того потерпіла та обвинувачений сіли в машину і усі разом поїхали до водойми, де свідок із ОСОБА_6 розпивали спиртні напої. Приблизно через годину часу ОСОБА_4 та ОСОБА_11 їм повідомили про те, що їм потрібно їхати у м.Могилів-Подільський в особистих справам. Свідок запитав їх чи може він разом з ОСОБА_6 поїхати з ними, на що ті погодились, і вони після озера вирушили в сторону м.Могилів-Подільський. Під час дороги свідок захотів у туалет та попросив зупинитися. ОСОБА_4 спинився на узбіччі, на повороті біля с.Слобода-Носківецька, усі вийшли з машини, а свідок перший відійшов на 50-60 метрів убік, щоб справити нужду, приблизно через 10 хвилин, коли він повертався, побачив, що машина вже від`їхала метрів на 300 та рухалась все далі. Він подумав, що над ним жартують, близько півгодини, але ніхто не повертався, після чого зупинив попутку та поїхав додому. По дорозі додому набирав телефон ОСОБА_4 , але той не відповідав на дзвінки. Про те, що трапилось, свідок вже дізнався надвечір від обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_26 пояснив суду, що він в у першій половині дня 15.02.2015 року їхав разом з водієм ОСОБА_27 на службовій машині швидкої допомоги, яка в той день використовувалась як санітарний транспорт для доставки хворої на пневмонію вагітної жінки до Вінницької обласної лікарні. Зворотньою дорогою до м.Могилів-Подільський, проїхавши Жмеринський поворот, спускаючись донизу приблизно біля ставу, який знаходиться неподалік с.Олексіївка, проїхавши міст їх обігнав автомобіль "Nissan Patrol", з пасажирського вікна якого їм почали махати, щоб вони зупинились, що вони й зробили. До них одразу підійшов водій вказаного автомобіля, а потім пасажир, які були дуже стурбовані та попросили допомогти дитині, яка була у їх машині. Свідок швидко оглянув потерпілу, яка перебувала на задньому сидінні вказаного позашляховика у напівсидячому положенні. Вона була у збудженому стані, знаходилась у свідомості, казала, що їй болить. В ході огляду свідком за наявності відповідних специфічних ознак було визначено у неї закриту травму черевної порожнини та закриту травму грудної порожнини, що становило важкий стан потерпілої, а тому сказав покласти її на ноші та перенести до машини швидкої допомоги, після чого вони із водієм розвернулись та повезли її до Жмеринської районної лікарні. Повідомив, що одяг потерпілої був забруднений, у тому числі фізіологічними випорожненнями за навності характерного запаху, також звернув увагу, що у неї були приспущені штани. Дорогою до лікарні він постійно підтримував її стан, щоб вона перебувала у свідомості. Підробиць вона не розповідала, лише скаржилась що її болить, згодом повідомила, що їй стає важко дихати і він давав їй кисень. По приїзду до лікарні вони занесли потерпілу до прийомного відділення, сказали невідкладно викликати лікарів реанімаційної бригади, повідомили власні дані, а також марку та номер автомобіля, з якого їм було передано потерпілу. Вказав, що окрім двох чоловіків та постраждалої дівчини у автомобілі "Nissan Patrol" він не бачив ніяких інших осіб. Чи перебував тоді хтось із них у стані алкогольного сп`яніння свідку невідомо. Послаблений пульс потерпілої свідчив про понижений її артеріальний тиск, але рівень свідомості потерпілої він вважає був достатнім.
Свідок ОСОБА_27 суду пояснив, що у післяобідній час 16.02.2015 року він разом з лікарем ОСОБА_26 на машині швидкої допомоги повертались з їх службового виїзду до м.Вінниці, рухаючись у напряму м.Могилів-Подільський. Біля с.Олексіївка Жмеринського району їх обігнав джип, який зупинився, та водій якого почав махати їм, щоб вони зупинились. Свідок зупинив свій мікроавтобус поруч, обвинувачений, який був за кермом позашляховика та пасажир підбігли до них та сказали лікареві, що машина збила дитину і вона терміново потребує медичної допомоги. На запитання лікаря де ця дитина, сказали, що вона у них в автомобілі. Лікар оглянув її та сказав свідку розвертатись та подати ноші, що він й зробив. Потерпілу перенесли до автомобіля швидкої допомоги та вони повезли її до лікарні в м.Жмеринці, де передали її медпрацівникам. Зазначив, що маневр обгону водієм джипу був виконаний з дотриманням Правил дорожнього руху, небезпеки для руху автомобіля свідка при цьому не створювалось. Вказав, що не відчував від обвинуваченого чи його пасажира запаху алкоголю і агресивно вони не поводились. Підносячи носилки бачив, що потерпіла перебувала на задньому сидінні їх автомобіля. Розмови потерпілої із лікарем в салоні свого автомобіля не чув. Бачив, що одяг потерпілої був у поросі. Про дані події медсестрам прийомного відділення розповідав лікар, що саме він їм говорим свідок не чув.
Свідок ОСОБА_28 пояснив, що 16.02.2016 року він у складі слідчо-оперативної групи виїзждали до приватного будинку по вул. Шекінській, 168, в м.Жмеринці, де на той час перебував обвинувачений ОСОБА_4 та його батько. Чи перебував тоді обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння свідку достеменно невідомо, але поводився він неадекватно, виявляючи прояви паніки, у зв`язку з чим проводити його допит об`єктивної можливості не було. Затримувати ОСОБА_4 того дня підстав не було за невстановлення ані обставин при яких були спричинені тілесні ушкодження потерпіла, а також причетності саме ОСОБА_4 до даних подій. Змоги допитати вказаного дня потерпілу ОСОБА_6 працівники міліції також не мали, так як лікарі проводили щодо нех реанімаційні заходи та не дозволяли ніякого спілкування із нею. ОСОБА_4 був допитаний наступного дня, і він одразу визнавав свою вину у вчиненні наїзду на потерпілу.
З протоколу огляду речей від 16.02.2015 року із фототаблицею (а.с.110-114), протоколу огляду транспортного засобу від 23.02.2015 року із фототаблицею (а.с.124-131), протоколу огляду місця події від 03.03.2015 року із фототаблицею (а.с.136-142) вбачається документальне підтвердження факту наїзду автомобілем "Nissan Patrol", державний номерний знак НОМЕР_1 на потерпілу ОСОБА_6 , вилучено одяг останньої, на якому зафіксовано сліди та наслідки дорожньо-транспортної події, ідентифіковано відповідний транспортний засіб, що відповідають обставинам за змістом обвинувачення.
Згідно з постановою слідчого Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області від 17.02.2015 року (а.с.115) одяг, у якому ОСОБА_6 була одягнута на час дорожньо-транспортної пригоди 16.02.2015 року та містить на собі сліди злочину, визнаний речовими доказами, що залишені на зберігання у Жмеринському РВ УМВС України у Вінницькій області.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 04.03.2015 року з план-схемою та фототаблицею (а.с.143-153) за участі ОСОБА_11 та протоколу проведення слідчого експерименту від 04.03.2015 року з план-схемою та фототаблицею (а.с.154-166) за участі ОСОБА_4 підтверджуються їх показання в частині обставин наїзду автомобілем "Nissan Patrol", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням останнього на потерпілу ОСОБА_6 .
Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 21.09.2015 року №143 (а.с.185-187) у ОСОБА_6 згідно вивчення представлених медичних документів мало місце: закрита травма живота-розриви печінки, внутрішньо-черевна кровотеча; переломи 4, 5, 6, 7, 8, 9-го ребер справа та 2-го ребра зліва, травматичний гемо пневмоторакс; забій головного мозку, скальпована рана лівої тім`яно-потиличної зони; можливі садна тулуба, кінцівок, травматичний шок 3-ст.; геморрагічний шок; рвана рана лівої гомілки. Вказані ушкодження виникли від дії тупого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати строку, вказаному у постанові про призначення експертизи (16.02.2015 року).
Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи від 14.10.2015 року №195 ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота - розриви печінки, внутрішньо-черевної кровотечі; закритої тупої травми грудної клітини - переломи 4, 5, 6, 7, 8-го ребер справа та 1, 2-го ребра зліва, травматичний гемопневмоторакс; травматичний та геморагічний шок важкого ступеня; забій головного мозку легкого ступеню; скальповану рану лівої тім`яно-потиличної зони; множинні садна тулуба, кінцівок, рвану рану лівої гомілки. Вказані ушкодження виникли від дії тупого предмету (предметів), більш ймовірно при стисканні тіла (наїзд), що не протирічить матеріалам кримінального провадження (протоколи допиту свідків ОСОБА_4 від 18.02.2015 року, ОСОБА_11 від 28.02.2015 року, ОСОБА_6 від 19.02.2015 року, протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 від 04.02.2015 року, зазначені в дослідній частині висновку експерта) та по давності утворення можуть відповідати строку, вказаному в постанові про призначення експертизи 16.02.2015 року. Закрита травма живота у вигляді розривів печінки, кровотечі в черевну порожнину; закрита травма грудної клітини переломи ребер справа з 4-го по 8-ме та 1, 2-го ребра зліва, травматичний та геморагічний шок важкого ступеню належать до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя під час їх заподіяння. Забій головного мозку легкого ступеню, скальпована рана лівої тім`яно-потиличної зони, рвана рана лівої гомілки та множинні садна тулуба та кінцівок за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату загальної працездатності. Між хворобами, які відображені в історіях хвороб у реанімаційному відділенні та хірургічному відділенні Жмеринської Центральної районної лікарні від 16.02.2015 року по 02.03.2015 року №1327, а також у торакальному відділенні Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова з 02.03.2015 року по 19.03.2015 року №4400, де лікувалась ОСОБА_6 в стаціонарних умовах внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, є причинний зв`язок.
Згідно з висновком автотехнічної експертизи від 06.11.2015 року №580а (а.с.193-201) у дорожній ситуації, що склалась, з технічної точки зору, дії водія автомобіля "Nissan Patrol", державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 регламентувались вимогами п.10.9 Правил дорожнього руху України. В ситуації, яка склалась, з технічної точки зору можливість попередження виникнення дорожньо-транспортної пригоди водія автомобіля "Nissan Patrol", державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 могла полягати у виконанні ним вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України.
Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному, ніким не заперечуються, у тому числі не спростовуються показаннями потерпілої в частині обставин та подій в межах саме пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, зазначені еспертні висновки містять наукове обгрунтованя, а тому викладені докази визнаються судом належними та допустимими.
Таким чином, судом встановлено вчинення ОСОБА_4 порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження, за що він підлягає кримінальній відповідальності за ч.2 ст.286 КК України, оскільки відповідно до вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху; для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. Відтак, ОСОБА_4 за вказаних ним самим та підтверджених іншими доказами обставин 16.02.2015 року до початку руху заднім ходом транспортного засобу, яким він самостійно керував, за відповідним власним наміром попередньо повинен був переконатися, що цим він не створює небезпеки нікому іншому, у тому числі просити допомоги осіб, які перебували поруч, для забезпечення безпеки його проїзду у зону, яка за наявними технічними засобами автомобіля вільно не простежувалась, однак, нічого з вкзаного, що дієво могло б запобігти наїзду на потерпілу, обвинуваченим здійснено не було, що визначає наявність у його діях події та складу вказаного кримінального правопорушення.
При цьому суд визначає вочевидь зайвим застереження представника потерпілої стосовно потреби врахування судом вчинення злочину обвинуваченим під час користування ним джерелом підвищеної небезпеки, оскільки дана обставина повністю охоплюється диспозицією відповідної частини вказаної статті кримінального закону, що передбачає спеціального суб`єкта відповідальності, а саме, особу, яка керує транспортним засобом, натомість діяльність пов`язану з викоистанням транспортного засобу загальними нормами закону визначено джерелом підвищеної небезпеки.
Вирішуючи питання призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також приймає до уваги думку потерпілої, яка не вимагала суворого покарання та позбавлення спеціального права для обвинуваченого.
Так, ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем свого постійного проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів психіатрів та наркологів не перебуває, обставини чого доводяться дослідженими в судовом засіданні доказами: довідкою-характеристикою квартального омітету "Південно-Західний" м.Жмеринка від 26.02.2015 року (а.с.133), довідками Комунальної установи "Жмеринська центральна районна лікарня" від 26.02.2016 року (а.с.134,135), довідкою ОСК УМВС України у Вінницькій області від 06.03.2015 року (а.с.167).
Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, безпосередньо після вчинення злочину надав допомогу потерпілій у її транспортуванні до медичного закладу, слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , в ході судового розгляду не встановлено.
З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги лояльну думку потерпілої сторони, суд, зокрема, враховуючи вказані відомості, які позитивно характеризують обвинуваченого упродовж тривалого часу, а також з урахуванням обставин, які помякшуть відповідальність та у наведеній кількості та сукупності знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, приходить до висновку про необхідність призначення безальтернативного основного покарання у виді позбавлення волі, а також можливість не застосовувати в даному конкретному випадку передбачену санкцією ч.2 ст.286 КК України додаткову міру покарання у виді позбавлення спеціального права.
Одночасно, приймаючи до уваги, що вчинене кримінальне правопорушення хоча й є тяжким злочином, що передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з урахуванням особи ОСОБА_4 , який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, враховуючи обставини, що пом`якшують його покарання, та за відсутності обставин, які обтяжують покарання, та приймаючи до уваги думку потерпілої, яка не вимагала суворого покарання, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання шляхом звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням із покладенням на нього певних обов`язків на період іспитового строку.
Речові докази: одяг ОСОБА_6 , який знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського РВ УМВС (а.с.115-116), за відповідного обов`язку суду прийняття рішення щодо них слід повернути потерпілій, оскільки суду наразі не представлено ніяких інших доказів, окрім визнання даних речей речовими доказами лише у даному кримінальному провадженні.
Документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 491,04 грн. (а.с.192) слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
За відсутності клопотань щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому судом дане питання не вирішується.
Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити йому покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до вимог ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного виду покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
1) не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази: жіночі черевики чорного кольору з нашаруванням бруду, кофту бузкового кольору з плямами бурого кольору, джинси синього кольору з коричневим ременем з нашаруванням бруду та плям бурого кольору, пальто матерчате чорного кольору з нашаруванням бруду та плямами бурого кольору, панчохи чорного кольору, плавки чорного кольору, бюстгальтер червоного кольору, шкарпетки червоного кольору, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 491 гривня 04 копійки.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку його оскарження.
На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1