Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/908/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.11.2016 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 30 серпня 2016 року, в кримінальному провадженні № 0000206 за обвинуваченням,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, військовозобов`язаного, не одруженого, раніше судимого:

- 28.09.2011 року Долинським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

- 20.02.2012 року Долинським районним судом за ч. 2 ст. 186, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, 20.08.2014 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда умовно достроково звільнений на 1 рік 23 дні;

- 07.04.2016 року Долинським районним судом за ч. 2 ст. 186, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те що він, 10 березня 2016 року близько 22.00 год., з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, через незачинену калитку проник на огороджену територію домоволодіння ОСОБА_8 , яке розташоване по АДРЕСА_2 .

Знаходячись на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тією обставиною, що з сторонніх осіб його

ніхто не помічає, повторно, таємно викрав бухту металевої сітки «рабиця» довжиною 10 м., вартістю 395 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на вказану суму. Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.

Окрім того, 29 березня 2016 року близько 12.00 год., ОСОБА_7 , проходячи повз домоволодіння по АДРЕСА_3 , біля паркану побачив велосипед на якому в корзині знаходилася жіноча сумочка, яка належить потерпілій ОСОБА_9 і у нього виник намір на таємне викрадення чужого мана. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тією обставиною, що з сторонніх осіб його ніхто не помічає, повторно, таємно із сумочки викрав гаманець, вартістю 112 грн. , в якому знаходилися грошові кошти в сумі 740 грн.

Своїми злочинними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 852 грн. Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за ч.2 ст. 185 КК України позбавлення волі на 3 (три) роки; за ч.3 ст.185 КК України позбавлення волі на 3 роки 6 місяців.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно визначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Долинського районного суду Кіровоградської області від 07.04.2016 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання обвинуваченому зараховано попереднє ув`язнення з 07.04.2016 року по 30.08. 2016 року з розрахунку день за два.

В порядку ст. 100 КПК України вирішено питання щодо речових доказів.
Не погоджуючись з вироком, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 30 серпня 2016 року, змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує на те, що суд не зарахував у строк покарання засудженому ОСОБА_7 період перебування під вартою з дня винесення вироку та до набрання ним законної сили.

Свої доводи обґрунтовує тим, що відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, п. 2 Перехідних положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк покарання засудженому ОСОБА_7 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 07.04.2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 , в своїй апеляційній скарзі просить зменшити срок покарання. Свою вимогу мотивує тим, що у нього старенька мати, він залишився у неї один, інших родичив немає.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив вирок суду першої інстанції змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, обвинуваченого, який просив його апеляційну скаргу задовольнити та пом`якшити йому покарання, колегія суддів приходить до таких висновків.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч.3 КК України ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи. Кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч.3 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає. Обвинувачений згоден з кваліфікацією його дій судом першої інстанції.

Тому, колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ст. 185 ч. 2 КК України, як таємневикрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за ст. 185 ч.3 КК України, як таємневикрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, врахував тяжкість злочинів, які відносяться до категорії середньої та тяжких злочинів; особу винуватого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий за скоєння корисливих злочинів, обставину, яка пом`якшує покарання визнання вини, щире каяття, наявність на утриманні одинокої матері пенсіонерки, що потребує догляду, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 лише за умови його ізоляції від суспільства, призначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, яке у даному випадку буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідатиме цілям покарання.

Доводи обвинуваченого про те, що в нього є одинока мати пенсіонерка не можуть слугувати підставами для пом`якшення йому покарання, враховуючи при цьому тяжкість, характер та суспільну небезпечність вчинених обвинуваченим злочинів, зокрема кількість епізодів кримінальних правопорушень. Крім того, наведена обвинуваченим в апеляційній скарзі обставина, судом першої інстанції врахована при призначені обвинуваченому покарання.

При цьому, колегія суддів враховує, що суд першої інстанції за вчинені кримінальні правопорушення призначив покарання ближче до мінімального, яке визначене санкцією статті Закону, врахувавши належним чином особу обвинуваченого та обставини кримінального правопорушення.

Думка обвинуваченого про те, що призначене судом першої інстанції покарання є занадто суворим, не відповідає характеризуючим даним його особи і його виправлення можливе в умовах меншого терміну ізоляції його від суспільства, є безпідставною, так як ОСОБА_7 вчинив повторно злочин, який посягає на власність громадян, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, має не зняту та не погашену судимість за вчинення попередніх злочинів. Проте, маючи не зняту та не погашену

судимість за вчинення попередніх злочинів, ОСОБА_7 все одно не усвідомив свою негативну попередню поведінку, яка полягала у вчиненні злочинів, і знову вчинив умисні аналогічні злочини, тобто фактично не розкаявся у скоєному.

Інших доводів, які б давали підстави для пом`якшення покарання обвинуваченому колегія суддів не знаходить.

Викладені обставини на думку колегії суддів свідчать, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливо лише за умови ізоляції його від суспільства на строк, який визначив суд першої інстанції, оскільки останньому неодноразово надавалася можливість зробити належні висновки щодо своєї поведінки та способу життя, натомість ним вчинено нові умисні середньої та тяжкий злочини.

Таким чином, колегія суддів вважає, що обране обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2, ч.3 ст. 185 КК України відповідає меті і засадам призначення покарання, є не тільки обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, але й є справедливим.

На підставі викладеного, із урахуванням того, що доводи апеляційної скарги в частині пом`якшення покарання обвинуваченому, під час апеляційного перегляду свого підтвердження не знайшли, тому апеляційна скарга ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Разом із тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальністьв частині зарахування обвинуваченому строку попереднього ув`язнення,виходячи з наступного.
Так, згідно ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» - попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч. 2 ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції
Проте, як вбачається з резолютивної частини вироку суду, ОСОБА_7 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 07.04.2016 року по 30.08.2016 2016 року, тобто, до ухвалення вироку, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що не відповідає вимогам ч. 5 ст. 72 КК України.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 слід зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 07.04.2016 року до 07.11.2016 року, тобто до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні в частині зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання. У решті вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404,407,418,419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.

Вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 30 серпня 2016 року змінити в частині зарахування обвинуваченому ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, п. 2 Перехідних положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його тримання під вартою в місцях попереднього ув`язнення з 07.04.2016 року по 07.11.2016 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті даний вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:підписи
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2