ун. № 759/7512/16-к
пр. № 1-кп/759/521/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2016 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , законний представник обвинуваченої ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві по кримінальному провадженню № 0003147 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, освіта середня, учениці 2-го курсу Вищого професійного училища № 33 м. Києва, незаміжньої, без реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , несудимої, непрацюючої; за ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 22.03.2016 приблизно о 17 год. 30 хв., знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , таємно викрала майно, яке належить ОСОБА_4 , завдавши потерпілому майнову шкоду на суму 5000 грн.

ОСОБА_7 22.03.2016 приблизно о 17 год. 30 хв. прибула до квартири АДРЕСА_2 , де мешкає її подруга ОСОБА_8 .

При цьому, ОСОБА_9 , залишившись в кімнаті сама, відчуваючи потребу в грошових коштах та будучи поінформованою про наявність грошових коштів, схованих на полиці меблевої шафи даної кімнати, вирішила вчинити крадіжку чужого майна.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , продовжуючи знаходитись в кімнаті вказаної квартири, скориставшись тим, що ОСОБА_8 знаходилась в іншій кімнаті та не спостерігає за її діями, непомітно взяла з полиці меблевої шафи грошові кошти в сумі 5000 грн., належні ОСОБА_4 , які сховала в кишеню свого одягу, після чого з викраденим чужим майном з місця вчинення злочину пішла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнала у повному обсязі, щиро покаялася і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що дійсно вона 22.03.2016 приблизно о 17 год. 30 хв., знаходячись у своєї подруги ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_2 , таємно викрала неналежні їй грошові кошти на суму 5000 грн., сховавши їх в кишеню одягу, залишивши після цього вказану квартиру. У вчиненому щиро розкаюється, запевнила суд про неможливість повторення таких дій в майбутньому і можливість її виправлення.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всіх обставин справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, повністю доведена, а тому її злочинні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає її щире каяття та вчинення злочину, будучи неповнолітньою.

Обставин, що обтяжують покарання, суд при цьому не вбачає.

При призначенні обвинуваченій покарання суд згідно з вимогами статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченої, яка вину визнала повністю, характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, несудима.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає можливим призначити покарання ОСОБА_7 в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі, оскільки призначення інших видів покарань суд вважає недоцільним.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 373-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон «Nomi», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , що зберігається в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП в м. Києві повернути ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщоінше не передбаченоцим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в судікопію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішеннянадсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: