Справа № 368/172/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/399/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 23.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
23 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
представника колонії: ОСОБА_7 ,
засудженого: ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в розгляді клопотання судом першої інстанції, на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 18 лютого 2016 року, якою було задоволено подання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання засудженого
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городок Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , вироком Обухівського районного суду Київської області від 21.11.2012 року засудженого за ч.3 ст.286 України на 8 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, 30.12.2015 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.05.2012 року по 09.01.2013 року у відповідності до ч.5 ст.72 КК України,

та звільнено його від відбуття основного покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 21.11.2012 року у виді позбавлення волі, умовно-достроково на 3 роки 11 днів, -

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_8 вироком Обухівського районного суду Київської області від 21.11.2012 року засуджений за ч.3 ст.286 України на 8 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, 30.12.2015 року постановою Обухівського районного суду Київської області йому було зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.05.2012 року по 09.01.2013 року у відповідності до ч.5 ст.72 КК України.

Початок строку відбуття покарання 26.05.2012 року, кінець строку покарання 12.10.2019 року, ? строку покарання 12.10.2015 року.

22.01.2016 року до Кагарлицького районного суду Київської області надійшло спільне подання Кагарлицької виправної колонії №115 Київської області та спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації Київської області про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбуття покарання.
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 18.02.2016 року засудженого ОСОБА_8 від відбуття основного покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 21.11.2012 року у виді позбавлення волі звільнено умовно-достроково на 3 роки 11 днів.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор в апеляції просить її скасувати та винести нову ухвалу, якою в застосуванні до засудженого пільги, передбаченої ст.81 КК України - відмовити.

В обґрунтування апеляції вказує, що засудженим в примусовому порядку відшкодовано лише 5571,17 грн. із загальної суми збитків 1 118 тис. грн., що є неспіврозмірно малою частиною завданих збитків та не відповідає тяжкості вчиненого злочину, в рішенні не обгрунтовано питання наявності сумлінної поведінки засудженого, як передумови застосування ст.81 КК України, застосування до засудженого вказаної статті закону порушує мету кримінального покарання, зокрема його каральну складову.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора засуджений ОСОБА_8 просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін, вважає апеляцію необґрунтованою та написаною з порушенням норм КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка просила задовольнити апеляцію, засудженого ОСОБА_8 , представника колонії та захисника-адвоката ОСОБА_9 , які просили судове рішення залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Чинне законодавство України встановлює дві підстави для можливого застосування до особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання:

1) відбуття мінімально необхідної частини відповідного покарання;

2) доведення свого виправлення засудженим сумлінною поведінкою та ставлення до праці.

Інших вимог чинний закон не передбачає.

Як вбачається з матеріалів справи, суд розглядаючи питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 з належною повнотою дослідив та перевірив наявні в матеріалах справи докази та відповідно до вимог чинного законодавства дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення клопотання засудженого, оскільки ОСОБА_8 , за час відбування покарання, не допустив жодного порушення вимог режиму, був працевлаштований в колонії різноробочим на виробництві установи, заохочувався п`ять раз керівництвом установи, а саме: 16.05.2013 р., 19.06.2014 р., 22.01.2015 р. та 18.06.2015 р. за сумлінну поведінку і ставлення до праці, не конфліктує з іншими засудженими, 14.01.2016 р. за сумлінну поведінку і дотримання режиму утримання засудженому ОСОБА_8 на підставі ст. 99 КВК України дозволено проживати із сім`єю в с. Зікрачі за місцем дислокації.

Суд дійшов вірного висновку, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення та довів своє виправлення, станом на 12.10.2015 року відбув 1/2 частину міри покарання, а тому відносно нього може бути застосовано ст. 81 КК України.

Щодо доводів в апеляційній скарзі прокурора про необхідність відмови в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення у зв`язку з невідшкодуванням засудженим ОСОБА_8 завданої шкоди потерпілим, то колегія суддів вважає, що вказана умова не передбачена вимогами норм чинного законодавства України, як підстава для відмови в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни ухвали не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 18 лютого 2016 року, якою було задоволено подання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання засудженого ОСОБА_8 залишити без змін

Головуючий:

Судді: