АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києва апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0001183 від 02.09.2014 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року в справі №761/4068/16-к,
за участю сторони обвинувачення: слідчого ОСОБА_8 ,
сторони захисту: адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову від 15.01.2016 старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного Управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 про відмову в задоволенні клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0001183 за підозрою ОСОБА_7 .

Підставою для такого рішення слідчий суддя визнав наявність у сторони захисту права в разі відмови слідчого в задоволенні клопотання про призначення експертизи звернутися до слідчого судді з клопотанням про залучення експерта відповідно до положень ч.1 ст. 244 КПК України, проте захисники з таким клопотання до слідчого судді не звернулися. Слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова слідчого не входить до вичерпного переліку рішень, передбачених ст. 303 КПК України, а тому у відкритті провадження відповідно до вимог ч.4 ст. 304 КПК України належить відмовити.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи в інтересах ОСОБА_7 , в межах строку апеляційного оскарження відповідно до положень абз. 2 ч.3 ст. 395 КПК України, подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу слідчого судді від 05.02.2016 про відмову у відкритті провадження за їх скаргою на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання скасувати.
Ухвалити нову ухвалу про задоволення їх скарги та скасувати постанову старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного Управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001183 від 02.09.2014 відносно ОСОБА_7 .
Зобов`язати старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного Управління поліції в м. Києві ОСОБА_8 призначити судово-почеркознавчу експертизу у даному кримінальному провадженні, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ( ХНДІСЄ ім.. М.С. Бокаріуса), на вирішення якої поставити питання, вказані адвокатами.
На обґрунтування своїх вимог апелянти зазначають про неправильне застосування слідчим суддею норм кримінального процесуального закону, оскільки відповідно до положень п.7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих ( розшукових) дій, негласних слідчих ( розшукових) дій, а вони як захисники є суб`єктами, наділеними таким правом.

Заслухавши доповідь судді, доводи апелянтів, які підтримали свою апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення слідчого, який заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з вимогами ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, яка не підлягає оскарженню.

Відповідно до положень п.7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих ( розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Як убачається з матеріалів судового провадження та доданих до апеляційної скарги додатків, старшим слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001183 02.09.2014 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 185, ч.5 ст. 186, ч.4 ст. 187 та ст. 257 КК України.

В межах даного кримінального провадження адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які надають правову допомогу ОСОБА_7 на підставі угод про надання такої допомоги відповідно від 20.10.2014 та від 25.12.2015, подали 25.01.2016 старшому слідчому в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи відповідно до положень ст. 220 КПК України.

Згідно до положень Глави 20 КПК України однією із слідчих (розшукових) дій, тобто дій, спрямованих на отримання ( збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, є залучення експерта за наявності підстав для проведення експертизи, у тому числі за клопотанням сторони захисту чи потерпілого ( ст. 243 КПК України).

Таким чином, адвокатами було заявлено клопотання про проведення певної процесуальної дії і це клопотання підлягало розгляду в строк не більше трьох днів з моменту його подання.

28 січня 2016 року старшим слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , тобто у визначений кримінальним процесуальним законом строк, було винесено постанову про відмову у задоволенні зазначеного клопотання.

Отже, захисниками до слідчого судді було оскаржено рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчої ( розшукової) дії, яке відповідно до п.7 ч.1 ст. 303 КПК України віднесено до переліку рішень, що можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого з ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві про відмову в задоволенні клопотання про проведення процесуальної дії не ґрунтується на законі, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Як убачається зі змісту постанови слідчого, ним відмовлено у задоволенні клопотання про проведення слідчої ( розшукової) дії з тих підстав, що адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 станом на 28.01.2016 належним чином у порядку ст. 50 КПК України не підтвердили свої повноваження, бо адвокатом ОСОБА_5 24.12.2015 під час проведення слідчих дій за участі підозрюваного ОСОБА_7 було надано лише завірену копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та договір від 20.10.2014 про надання безкоштовної правової допомоги, а адвокатом ОСОБА_6 15.01.2016 у ході проведення процесуальних дій було надано лише свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та завірену копія договору від 25.12.2015 про надання правової допомоги. Від надання оригіналів ордерів та договору з адвокатом ОСОБА_6 , і ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відмовилися.

Згідно до положень ч.2 ст. 220 КПК України про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у неможливості вручення з об`єктивних причин направляється їй.

Зі змісту ст. 110 КПК України слідує, що постанова слідчого, прокурора визнається вмотивованою, якщо в її мотивувальній частині містяться відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Підстави проведення експертизи, в тому числі і обов`язкової, передбачені ст. 242 КПК України.

Разом з тим, з постанови слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві Кондаурова від 28.01.2016 убачається, що, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання захисників про призначення судової почеркознавчої експертизи, слідчий не навів обставин, які свідчать про відсутність підстав, передбачених ст. 242 КПК України щодо проведення експертизи, та не обґрунтував наявність мотивів для прийняття такого рішення, тобто розглянув це клопотання формально, зазначивши про відсутність у захисників належно підтверджених повноважень у кримінальному провадженні в зв`язку з ненаданням ними оригіналів документів, передбачених ст. 50 КПК України.

Як пояснив у судовому засіданні слідчий, йому відомо про укладення договорів про надання безоплатної правової допомоги між підозрюваним ОСОБА_7 та адвокатами ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , про те, що ці адвокати мають свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, що ними оформлені ордери. При цьому слідчий підтвердив, що зазначені адвокати уже приймали участь в проведенні інших слідчих ( розшукових) дій, але, він уважає, що адвокати мають надати для долучення до матеріалів кримінального провадження саме оригінали ордерів та договорів про надання безоплатної правової допомоги, а тому через їх відмову виконати ці його вимоги він і відмовив у задоволенні клопотання про залучення експерта та проведення судової почеркознавчої експертизи.

Відповідно до вимог ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або доручення органу ( установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Встановлення будь-яких інших вимог, крім пред`явлення захисником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень захисника чи для залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається.

Як пояснили в судовому засіданні апеляційної інстанції адвокати ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ними на підтвердження їх повноважень були надані зазначені в ст. 50 КПК України документи, а для долучення до матеріалів кримінального провадження їх належно завірені копії. Тому вони уважають, що вимоги слідчого про надання оригіналів вказаних документів для долучення їх до матеріалів кримінального провадження, є безпідставними і суперечать вимогам ч.2 ст. 50 КПК України.

Зі змісту договорів про надання безоплатної правової допомоги ОСОБА_7 , укладених між ним і адвокатом ОСОБА_5 20 жовтня 2014 року, а також між ним та адвокатом ОСОБА_6 25 грудня 2015 року, убачається, що ці адвокати надають йому правову допомогу по будь-яким справам, де він може бути притягнутий до відповідальності в якості підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, по будь-яким відкритим кримінальним провадженням, а також іншим справам, де порушено його Конституційні права або законні інтереси.
Згідно до положень п.3.1 цих договорів кожен з адвокатів здійснює представництво та захист інтересів ОСОБА_7 на стадії досудового слідства та в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій з усіма процесуальними правами, передбаченими процесуальним законом.

На підставі цих договорів були сформовані відповідні ордери: адвокатом ОСОБА_5 ордер серії КВ № 017149 від 20.20.2014; адвокатом ОСОБА_6 ордер серії КВ № 254351 від 25.12.2015.
Зі змісту цих ордерів убачається, що вони видані для надання правової допомоги на всіх стадіях кримінального провадження, в тому числі на стадії досудового розслідування, на стадії судового розгляду в суді першої інстанції, апеляційної та касаційної інстанції.

За таких обставин, враховуючи, що ордер був виданий на підставі договору про надання правової допомоги підозрюваному ОСОБА_7 і діє на всіх стадіях кримінального провадження, хоч у ньому і не зазначено назву органу, в якому надається правова допомога адвокатом ( п.п. 12.4 п. 12 „Положення про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17.12.2012 з наступними змінами і доповненнями, внесеними рішенням Ради адвокатів України № 79 від 16.02.2013) , колегія суддів уважає, що умови, висунуті слідчим для вирішення клопотання про проведення експертизи, а саме: залучення оригіналів договорів про надання правової допомоги та оформлених на їх підставі ордерів, суперечать вимогам ч.2 ст. 50 КПК України і тому не можуть бути підставами для відмови у задоволенні клопотання про проведення експертизи.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 307 КПК України колегія суддів дійшла висновку про необхідність зобов`язання слідчого вчинити процесуальну дію, а саме: розглянути заявлене адвокатами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи у порядку передбаченому ст. 220 КПК України з дотриманням вимог ст.ст. 242, 110 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року про відмову у відкритті провадження за скаргою захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову від 15.01.2016 старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 про відмову в задоволенні клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0001183 за підозрою ОСОБА_7 скасувати.
Постанову від 15.01.2016 старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 про відмову в задоволенні клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0001183 за підозрою ОСОБА_7 скасувати.
Зобов`язати старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 вчинити дію - розглянути клопотання сторони захисту адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про залучення експерта та проведення експертизи за наявності підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку відповідно до вимог ч.4 ст. 424 КПК України не підлягає.

С У Д Д І:

________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/798/2016, Категорія КПК: ст. 303
Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1