Провадження № 1-кс/760/7981/16
У Х В А Л А
про повернення скарги
15 червня 2016 року м. Київ
Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби центральний офіс з обслуговування великих платників податків, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
10.06.2016 ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
У своїй скарзі заявник просив визнати бездіяльність слідчого Головного управління ДФС України, щодо неповернення майна, що перераховано в протоколі обшуку від 15.12.2015 протиправною та зобов`язати повернути вилучене майно. Разом зі скаргою заявник подав клопотання про поновлення строку на подання скарги.
Розглянувши матеріали справи та надані докази, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу належить повернути з таких підстав.
За правилами статті 5 КПК процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Відповідно до частини першої статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до частини першої статті 304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Формулювання загального правила подання скарги пов`язане не лише з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), але й об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.
Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.
З матеріалів скарги випливає, що заявник оскаржує бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, що було перераховано в протоколі обшуку від 15.12.2015 протиправною.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Частина п`ята статті 171 КПК передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Оскільки заявник стверджує, що слідчий у порядку, передбаченому процесуальним законом, з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не звертався, то бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, яку заявник оскаржує, виникла 17.12.2015, проте зі скаргою заявник звернувся лише 10.06.2016.
Відповідно до частини першої статі 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Разом зі скаргою заявник подав клопотання, у якому просив поновити строк для її подання мотивуючи тим, що об`єктивно не міг дізнатися чи вчинялися слідчим дії з повернення тимчасово вилученого майна та чи було вказане майно арештоване за клопотанням слідчого.
ОСОБА_2 стверджував, що він неодноразово зверталося до Головного управління ДФС України з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, проте відповіді на свої запити так і не отримав.
Слідчий суддя встановив, що обшук у транспортному засобі марки «Мерседес Бенц DAIMLER CHRYSLER» державний номер НОМЕР_1 був проведений у присутності ОСОБА_2 . Цей факт встановлений на підставі протоколу обшуку від 15.12.2015.
Отже, заявник був обізнаний про перелік вилученого майна та мав змогу реалізувати своє право на подання скарги у визначений законодавцем строк, проте таким правом не скористався.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя не знаходить правових підстав для поновлення строків для подання скарги, оскільки заявник не надав жодних належних доказів на підтвердження своїх доводів зазначених у скарзі.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 304 КПК скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Оскільки скарга ОСОБА_2 була подана до Солом`янського районного суду м. Києва після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 304 КПК, а слідчий суддя не знаходить підстав для поновлення строків для її подання, її з усіма доданими до неї матеріалами належить повернути заявнику.
Керуючись статтями 5, 24, 84, 303, 304 КПК, слідчий суддя

у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби центральний офіс з обслуговування великих платників податків, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити дії, разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1