Пр-ня по справі № 1кп/521/305/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:1)03.07.1997 року Центральним р/с м. Одеси, за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 р) до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України (2001 р.) з іспитовим строком з застосуванням ст. 46-1 КК України (1960 р.) відстрочити виконання вироку на 2 роки; 2)23.12.1998 року Жовтневим р/с м. Одеси за ч. 3 ст. 81, ст. 43 КК України (1960 р.), остаточно до позбавлення волі на строк 4 роки, у скоєні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186 КК України; 3)16.09.2004 року Приморським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки; 4)08.05.2009 року Приморським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 309, ст. 395, ст. 70 КК України, остаточно до позбавлення волі на строк 1 рік; 5)01.09.2010 року Приморським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 2 ст. 309 КК України, остаточно до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; звільнився з місць позбавлення волі 15.08.2012 року по відбуттю строку покарання, у скоєні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, офіційно не працюючого, одруженого, маючого малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше судимого: 1)23.12.1998 року Жовтневим р/с м. Одеси за ч. 3 ст. 81, ст. 208, ст. 42 КК України (1960 р.) остаточно до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 2)15.03.2001 року Центральним р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 45 КК України, умовно, з іспитовим строком 3 роки; 3)05.12.2001 року Центральним р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, остаточно до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців; 4)16.01.2009 року Приморським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 313, ст. 69, 70 КК України, остаточно до позбавлення волі на строк 2 роки; 5)16.09.2011 року Приморським р/с м. Одеси за ч. 3 ст. 313, ст. 69, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України, остаточно до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців; звільнення з місць позбавлення волі 20.09.2013 року по відбуттю строку покарання, у скоєні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
15 червня 2015 року приблизно об 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 спільно зі ОСОБА_12 знаходячись за адресою м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 19, діючи умисно, повторно, домовились про спільне вчинення відкритого заволодіння чужим майном, а саме майном ОСОБА_4 , яка рухалась по вул. Ген. Петрова, біля будинку № 19 в м. Одесі. Діючи умисно, обравши об`єктом злочинного посягання ланцюжок із золота 585 проби, вагою 5,11 грам, вартістю 6361 гривня 95 копійок та кулон із золота (підвіском) 585 проби, вагою 2,19 грам, вартістю 3493 гривні 05 копійок, які знаходились на шиї потерпілої ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_7 підійшов до потерпілої ззаду та здійснив ривок вказаного ланцюжка з кулоном, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, та заволодів вказаним майном. В цей час ОСОБА_8 знаходився в стороні та спостерігав за обстановкою навколо, щоб у разі появи сторонніх осіб завчасно повідомити про це ОСОБА_7 .

Після скоєного злочину, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 9855 гривень.

Крім того, 16.06.2015 року приблизно о 07 годині 40 хвилин ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_12 діючи повторно, домовившись про спільне вчинення відкритого викрадення чужого майна, обрали об`єктом злочинного посягання майно ОСОБА_5 . Так, діючи умисно, ОСОБА_7 побачивши потерпілу ОСОБА_5 на шиї якої знаходився ланцюжок із золота з хрестиком, загальною вартістю 7000 гривень, та яка рухалась по вул. Ген. Петрова біля будинку № 21 в м. Одесі, підійшов до неї ззаду та здійснив ривок вказаного ланцюжка з хрестиком, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої та заволодів вказаним майном. В цей час ОСОБА_8 знаходився в стороні, поруч та спостерігав за обстановкою навколо, щоб у разі появи сторонніх осіб завчасно повідомити про це ОСОБА_7 .

Після скоєного злочину, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 7000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованих йому злочинах фактично визнав частково, а саме обставини злочинів визнав повністю, однак скоєння злочинів за попередньою змовою групою осіб не визнав та показав, що дійсно 15.06.2015 року приблизно об 11 годині 30 хвилин, знаходячись по вул. Генерала Петрова в м. Одесі, біля будинку № 19, він самостійно, без попередньої домовленості зі своїм братом ОСОБА_8 несподівано скоїв напад на раніше незнайому жінку потерпілу ОСОБА_4 та зірвав з її шиї ланцюжок із золота з золотим кулоном. Про скоєння злочину він брату не казав. Можливо ОСОБА_8 бачив як він вчиняє злочин. В подальшому ОСОБА_8 збув вказані золоті вироби у ломбард.

16.06.2015 року приблизно о 07 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись на вул. Генерала Петрова в м. Одесі, біля будинку № 21 самостійно, без попередньої домовленості, скоїв напад на раніше незнайому йому жінку потерпілу ОСОБА_5 , у якої відкрито викрав ланцюжок із золота з хрестиком, які в подальшому здав на ринку «Привоз». Про вчинення вказаного злочину з братом ОСОБА_8 попередньо не домовлявся. Боротьба між ним та потерпілою відбувалась на протязі не більше однієї хвилини, при цьому потерпіла кричала та звала на допомогу. Під час боротьби, вона порвала йому футболку.

В теперішній час у вчиненому розкаюється, просить суд суворо його не наказувати. Цивільний позов визнає частково. Матеріальну шкоду в повному обсязі, моральну в сумі 5000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в судовому засіданні спочатку судового розгляду фактично не визнавав повністю. В подальшому, після дослідження всіх доказів по провадженню свою вину визнав та показав, що обставини які викладені в обвинуваченні він визнає в повному обсязі, розкаюється у скоєному та просить вибачення у потерпілих.

На додаткові питання учасників судового провадження, показав, що він з братом заздалегідь не домовлявся про вчинення злочинів. Злочини ОСОБА_7 вчиняв раптово, а він дійсно спостерігав за його діями. Також він реалізував викрадене майно. Цивільний позов потерпілих визнає повністю. Свою позицію по провадженню він вирішив змінити добровільно без будь-якого примусу. Не пов`язані його дії і з будь-якими обіцянками щодо призначення покарання.

Таким чином, ОСОБА_8 свою вину фактично визнає частково.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їх винність в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях повністю доказана і підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_4 , яка будучи допитана в судовому засіданні показала, що 15.06.2015 року приблизно об 11 годині 30 хвилин, вона рухалась по стежці вздовж вул. Генерала Петрова в м. Одесі. Вона побачили, як на зустріч їй рухається раніше незнайомий їй чоловік, як в подальшому вона дізналась ОСОБА_7 , який нібито розмовляв по мобільному телефону. Коли він пройшов повз неї, вона одразу ж відчула, як він схопив її за ланцюжок із золота з кулоном, які знаходились у неї на шиї та почав їх зривати. Будь-якого опору вона не змогла вчинити, оскільки її руки були зайняті сумкою та невеличким ящиком з полуницею. Після зриву ланцюжка з кулоном, ОСОБА_7 почав тікати. Під час зриву ланцюжка, потерпіла відчула певний біль, а також у неї залишились подряпини від нігтів рук злочинця. Неподалік від місця злочину, у полі зору ОСОБА_4 також знаходився раніше незнайомий їй чоловік, як в подальшому вона дізналась ОСОБА_8 , який фактично спостерігав за вказаними діями ОСОБА_7 . Окрім того, ОСОБА_7 тікаючи, пробіг саме біля ОСОБА_8 . В цей час ОСОБА_4 кричала про допомогу, в тому числі прохала ОСОБА_8 допомогти їй за певну винагороду. Останній хоча виявив інтерес до винагороди, однак будь-яких дій щодо зупинки ОСОБА_7 не здійснив, мотивуючи тим, що в нього дуже хворобливі ноги і він не може бігати. В подальшому були викликані співробітники міліції.

На наступний день, 16.06.2015 року, приблизно о 07 годині 30 хвилин потерпілу збудив чоловік та повідомив, що якісь хлопці можливо скоїли злочин та втікають біля їх вікон будинку. Коли ОСОБА_4 вийшла на балкон своєї квартири то побачила, що по вулиці біля їх будинку дуже швидко біг ОСОБА_8 , який був одягнутий саме в ту одежу в якій був 15.06.2015 року під час вчинення злочину щодо неї. ЇЇ чоловік повідомив, що перед цим пробіг інший хлопець. Тоді ж її чоловік побіг за ОСОБА_8 та затримав його у парадній будинку АДРЕСА_4 . В подальшому була викликана міліція. В той же день був затриманий і ОСОБА_7 . Потерпіла впевнена, що вказані особи скоїли злочин спільно.

Також потерпіла просить стягнути з обвинувачених солідарно матеріальну шкоду у сумі 9855 гривень та моральну шкоду у сумі 10 000 гривень. Вказану суму моральної шкоди бажає перерахувати будь-якому дитячому будинку або учасникам бойових дій у зоні АТО.

Показами потерпілої ОСОБА_5 , яка будучи допитана в судовому засіданні показала, що 16.06.2015 року приблизно о 07 годині 40 хвилин вона вийшла з тролейбусу на зупинці по вул. Космонавтів в м. Одесі та почала рухатись по стежці на роботу на вул. Ген. Петрова. Знаходячись біля будинку № 21 по вул. Ген. Петрова в м. Одесі, вона звернула увагу на раніше незнайомого їй молодого чоловіка, який рухався у попутному напрямку та розмовляв по телефону. В подальшому потерпіла показала, що це був ОСОБА_7 , якого вона впізнала у відділку міліції. Як тільки вона обігнала його, то почула, що позаду неї її хтось схопив за золотий ланцюжок, який був на її шиї. ОСОБА_5 почала супротив проти невідомого чоловіка і коли повернулась до нього обличчям, побачила раніше незнайомого ОСОБА_7 . Боротьба за ланцюжок була на протязі не більше однієї хвилини. Під час боротьби ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень їй не наніс. Оскільки ОСОБА_7 був сильнішим, він зірвав ланцюжок з її шиї та почав убігати. Неподалік за вказаними діями спостерігав також раніше невідомий їй молодий чоловік, як в подальшому вона дізналась ОСОБА_8 . Потерпіла бачила, як ОСОБА_7 біг у напрямку до ОСОБА_8 , у цей же час ОСОБА_5 кричала йому, щоб він затримав нападника, однак ОСОБА_8 жодних дій не здійснив. Як ОСОБА_8 пішов з місця події потерпіла не бачила. В подальшому про скоєний злочин вона повідомила співробітникам міліції.

Показами свідка ОСОБА_13 , яка будучи допитана в судовому засіданні показала, що працює кредитним експертом Ломбарду «Благо» ТОВ «Донкредит». 15.06.2015 року до неї у ломбард зайшов раніше незнайомий чоловік, як в подальшому вона дізналась ОСОБА_8 , який хотів здати ланцюжок із золота, без права викупу. ОСОБА_13 встановила особу ОСОБА_8 за паспортом, потім оцінила ланцюжок та зважила його і запропонувала певну суму ОСОБА_8 за вказаний ланцюжок. На її пропозицію останній погодився, тому між ними був укладений договір. Одразу ж ОСОБА_8 отримав грошові кошти і пішов.

Показами свідка ОСОБА_14 , який будучи допитаний в судовому засіданні показав, що є чоловіком потерпілої ОСОБА_4 , з якою разом проживає за адресою АДРЕСА_5 . Оскільки обох обвинувачених до події правопорушення він не знав, то підстав обмовляти їх у свідка не має. З показів свідка вбачається, що 15.06.2015 року приблизно в обідній час йому зателефонувала дружина та повідомила, що її пограбували. Вдома вона повідомила деталі пограбування. На наступний день, 16.06.2015 року ОСОБА_15 знаходився приблизно о 06 годині за своїм місцем мешкання, на балконі. Приблизно о 07 годині 30 хвилин він почув жіночі крики на вулиці. Через декілька хвилин він побачив раніше невідомого йому молодого чоловіка який біг біля їх будинку. За ним нешвидко рухався інший хлопець. Свідок одразу ж позвав дружину, щоб вона можливо впізнала у вказаному хлопці, особу, яка пограбувала її. Також ОСОБА_15 одягнувся та почав швидко виходити на вулицю, з метою наздогнати вказаних хлопців. Дружина знаходячись на балконі, впізнала одного з хлопців, як особу, яка їй не допомогла під час вчинення нападу. Свідок ОСОБА_15 знаходячись на вулиці та побачивши раніше незнайомого хлопця, як в подальшому з`ясувалось ОСОБА_8 , позвав його, але він почав убігати. Наздогнав його свідок приблизно через три будівлі, в одному з під`їздів будинку по вул. Космонавтів в м. Одесі. Тоді ж були викликані співробітники поліції. Під час затримання ОСОБА_8 , останній свою вину у вчиненні нападу не визнавав, а лише казав, що не має відношення до пограбування та взагалі не знає іншого хлопця який вчинив грабіж.

На додаткові питання, свідок ОСОБА_15 показав, що інший хлопець ( ОСОБА_7 ) був одягнутий у темно зелену футболку з порваним коміром, штани бриджі темного кольору, кросівки.

Крім того, вина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження і які судом дослідженні в порядку ст. 358 КПК України.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.06.2015 року відповідно до якого слідчий СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області у період часу з 18 години 55 хвилин до 19 години 10 хвилина за участю понятих пред`явив потерпілій ОСОБА_4 чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей. Серед пред`явлених осіб, потерпіла впізнала особу чоловіка під № 2 ( ОСОБА_7 ), який напав на неї 15.06.2015 року об 11 годині 30 хвилин за адресою м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 19 та пограбував, а саме шляхом ривка заволодів ланцюжком із золота. Впізнала вказану особу за рисами обличчя, худорлявої статури, татуюванню на руках.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.06.2015 року відповідно до якого слідчий СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області у період часу з 19 години 25 хвилин до 19 години 35 хвилина за участю понятих пред`явив потерпілій ОСОБА_5 чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей. Серед пред`явлених осіб, потерпіла впізнала особу чоловіка під № 1 ( ОСОБА_7 ), який напав на неї 16.06.2015 року о 07 годині 40 хвилин за адресою м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 19 та пограбував, а саме шляхом ривка заволодів ланцюжком із золота. Впізнала вказану особу за рисами обличчя, худорлявої статури, кольору волосся.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.06.2015 року відповідно до якого слідчий СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області у період часу з 20 години 00 хвилин до 20 години 15 хвилина за участю понятих пред`явив потерпілій ОСОБА_5 чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей. Серед пред`явлених осіб, потерпіла впізнала особу чоловіка під № 3 ( ОСОБА_8 ), який напав на неї 16.06.2015 року о 07 годині 40 хвилин за адресою м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 19 та пограбував, а саме шляхом ривка заволодів ланцюжком із золота. Впізнала вказану особу за рисами обличчя, худорлявої статури, зросту, кольору волосся.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.06.2015 року відповідно до якого слідчий СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області у період часу з 20 години 30 хвилин до 20 години 40 хвилина за участю понятих пред`явив потерпілій ОСОБА_4 чотирьох осіб чоловічої статі, які не мають суттєвих відмінностей. Серед пред`явлених осіб, потерпіла впізнала особу чоловіка під № 3 ( ОСОБА_8 ), який напав на неї 15.06.2015 року об 11 годині 30 хвилин за адресою м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 19 та пограбував, а саме шляхом ривка заволодів ланцюжком із золота. Впізнала вказану особу за рисами обличчя, зросту, худорлявої статури, одежі.

Протоколом огляду місця події від 16.06.2015 року та фото таблицею до протоколу, який проведений з 22 години 30 хвилин до 23 години 00 хвилин, відповідно до якого слідчим був проведений огляд місцевості, а саме охоронної будки громадської організації «Автомобілісти м. Одеси», яка розташована за адресою м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-19. Під охоронної будкою була виявлена та вилучена чоловіча футболка, зеленого кольору, з пошкодженнями верхньої частини.

Заявою потерпілої ОСОБА_5 від 16.06.2015 року, відповідно до якої, остання просить долучити до матеріалів провадження фрагмент тканини зеленого кольору, яку вона особисто зірвала під боротьби з раніше невідомим чоловіком 16.06.2015 року приблизно о 07 годині 45 хвилин по вул. Ген. Петрова в м. Одесі.

Висновком судово-трасологічної експертизи № 197 від 07.07.2015 року, відповідно до якої: частини коміра, яку потерпіла добровільно надала та футболка, вилучена під час огляду місця події, раніше складали єдине ціле. Частина коміра, яку потерпіла добровільно надала, була відокремлена від футболки, вилученої під час огляду місця події, шляхом розриву.

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 07.07.2015 року, який проведений з 14 години 20 хвилин до 14 години 30 хвилин, відповідно до якого слідчий у присутності кредитного експерта відділення ОСОБА_13 вилучив в приміщенні ломбарду «Благо» за адресою м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 95, договір про надання фінансового кредиту та застави № ДОН від 15.06.2015 року, в якому позичальником виступає ОСОБА_8 . Сума кредиту становить 2264 гривні. Предметом договору є ланцюжок 585 проби, загальною вагою 5,09 грам., чиста вага 5,07 грам.

Речовими доказами: 1)Договором про надання фінансового кредиту та застави № ДОН від 15.06.2015 року, відповідно до якого Кредитодавець ПТ «ломбард дон кредит ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія» /м. Київ, вул. Жилянська, 101/ та Позичальник ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклали договір, про те, що Кредитодавець надає, а Позичальник одержує фінансовий кредит готівкою в сумі 2264 гривні. Позичальник закладає майно згідно опису: Ланцюжок 585 проби, загальною вагою 5,09 грам, чистою вагою 5,07 грам. 2)Частиною коміра від трикотажного виробу зеленого кольору, загальною довжиною 490 мм та шириною 18 мм. Вказана частина коміра є частиною футболки обвинуваченого ОСОБА_7 , яку видала потерпала ОСОБА_16 ; 3)Футболкою зеленого кольору, яка належить обвинуваченому ОСОБА_7 та яка має відповідні пошкодження коміру.

Суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за сукупністю дій за ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Даючи оцінку показами обвинувачених, суд вважає, що обидва обвинувачені свою вину визнали частково, про, що свідчать їх покази, які викладені вище у вироку суду.

Суд вважає доведеним під час судового розгляду факт скоєння злочинів обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб. Так, обвинувачені є рідними братами, близнюками, виросли у одній родині. На протязі життя вони дуже близько спільно спілкувались, в тому числі підтримуючи стосунки між своїми родинами. Допомагаючи один одному під час дачі показів, на думку суду обвинувачені діють інстинктивно, оскільки є дуже близькими не тільки завдяки родинному зв`язку але й в зв`язку з великими людськими почуттями між собою та міцними дружніми стосунками, які склались в тому числі під час відбуття покарань. У даному випадку призначення будь-якого покарання, не може бути важливішим за їх братські стосунки.

Окрім того, об`єктивно факт вчинення вказаних злочинів за попередньою змовою групою осіб, також підтверджується знаходженням ОСОБА_8 не тільки біля місця скоєння злочину, але й саме в полі зору дій обвинуваченого ОСОБА_7 . Тобто покази обвинувачених в цій частині, спростовуються умисними діями обох обвинувачених, які були встановлені під час судового розгляду. Підстав ставити під сумнів покази потерпілих у суду не має.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, винних осіб, їх вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених злочинів, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є стан здоров`я, а саме у ОСОБА_7 встановлений діагноз: ВІЛ-інфекція, ІІІ клінічна стадія, Важка імуносупресія. У ОСОБА_8 встановлений діагноз: ВІЛ-інфекція, 4 клінічна стадія. СНІД А-19. Мультирезістентний туберкульоз обох легенів (дісімінований) в фазі інфільтрації. Стан середньої важкості.

Також у ОСОБА_8 є дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд не визнає як обставину яка пом`якшує покарання обом обвинуваченим: визнання своєї вини та щире каяття, оскільки на думку суду, вказані зізнання не є безстороннім та таким, що дані щиро, в розумінні суб`єктивного ставлення обвинувачених до вчиненого злочину. Обвинувачений ОСОБА_7 до останнього виправдовував свого брата ОСОБА_8 у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб. В свою чергу обвинувачений ОСОБА_8 дав покази за якими зізнався у вчиненому, лише після дослідження всіх доказів по провадженню, тобто фактично під впливом досліджених доказів.

Обставиною, що обтяжує покарання обох обвинувачених є рецидив злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та встановлюючи ступінь їх вини у вказаних злочинах, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинувачених, а і їх особистості, наскільки вони проявились у злочинних діях, наскільки вони мають нахили до скоєння правопорушень. Відомості про поведінку обвинувачених до скоєння злочинів, їх зв`язках та способі життя, дають можливість суду призначити покарання достатнє та необхідне для винної особи.

Даючи оцінку особистості обвинувачених, суд виходить з того, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 є особами суспільно небезпечними, про, що свідчить як особистість обвинувачених так і їх спосіб життя. Раніше неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності, в тому числі за скоєння тяжких злочинів проти власності. Мають неповну середню освіту. Будь-яку спеціальність не отримали. Офіційно ніде не працюють. Частину життя знаходились в місцях позбавлення волі. В теперішній час не мають батьків. Хоча ОСОБА_8 і має дитину, однак в судовому засіданні не довів, яку допомогу він здійснює дитині, яким чином, та яку участь приймає у виховані дитини.

Таким чином відсутність освіти та не бажання її отримати, знаходження частини життя в місцях позбавлення волі і як наслідок відсутність належного виховання, не бажання працювати та бути корисним не тільки для суспільства, а перш за все для себе, на думку суду привели обвинувачених до скоєння нових тяжких злочинів. Суд вважає, що особистість обвинувачених свідчить про їх нахили до системного скоєння правопорушень.

Мета покарання це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Злочини вчинені обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є небезпечним, оскільки посягають на суспільний інститут право власності.

Враховуючи викладені обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статті, зв`язане з позбавленням волі.

Підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України, суд не находить, оскільки обвинувачені, хоча і мають обставини, які пом`якшують покарання, однак властивість злочинів, обстановка за якою вчинено злочини та особи обвинувачених, свідчать про необхідність призначення покарання у межах санкції статті, пов`язане з триманням обвинувачених в умовах ізоляції на певний термін до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Метою покарання, за даним вироком, окрім кари, є перш за все виправлення обвинувачених та необхідність запобігання вчиненню нового злочину не лише самими обвинуваченими, а й відвернути інших осіб від подібних злочинних дій.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 суд керується вимогами ст. ст. 128, 129 КПК України, ст. 11 ЦПК України і ст. ст. 1166, 1167, 1168 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що шкода майновим та немайновим правам потерпілої ОСОБА_4 заподіяна обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у зв`язку з чим позов заявлений потерпілою виключно до обвинувачених, як до осіб, що заподіяли її.

Заподіяння майнової шкоди потерпілій ОСОБА_4 окрім викладених вище у вироку суду документами-доказами, також підтверджується показами потерпілої та обвинувачених.

Згідно ч. 1 ст. 11 ГПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Потерпілою під час судового розгляду доведено придбання майна у вигляді виробів із золота (ланцюжка, підвіски, кулона) на загальну суму 9855 гривень. Відповідно цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди, потерпілою заявлений на суму 9855 гривень.

Також суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду, заподіяну потерпілій ОСОБА_4 на підставі вимог ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України і загальних принципів цивільного законодавства справедливості і розумності. При цьому суд виходить з того, що потерпіла ОСОБА_4 знаходячись у молодому віці - 33 роки (на момент вчинення грабежу) перенесла певні страждання і болі, у тому числі і у зв`язку з протиправною поведінкою відносно неї. Перенесла сильний душевний стрес, боялась виходити на вулицю. В подальшому, в зв`язку з тривалим розслідуванням не могла отримати в найкоротший строк справедливого вирішення провадження та відповідно отримати відшкодування завданої їй шкоди. Після скоєного злочину в неї порушився її звичайний спосіб життя, в тому числі в зв`язку з явкою у судові засіданні.

Таким чином, при стягненні моральної шкоди, суд враховує характер злочину, глибину фізичних і душевних страждань потерпілої ОСОБА_4 , поведінку обвинувачених під час вчинення злочину і після нього, в зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення в солідарному порядку з обох обвинувачених 10 000 гривен моральної шкоди, тобто з кожного по 5 000 гривень, суд задовольняє в повному обсязі вважаючи, що дана сума може в повній мірі заповнити моральні страждання, які зазнала потерпіла.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК України, належить покласти на обвинувачених.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376 КПК України,

СУД, -
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_7 , винним у скоєні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Визнати ОСОБА_8 , винним у скоєні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обчислювати з моменту законного затримання, тобто з 16.06.2015 року.

Зарахувати обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду за цим кримінальним провадженням, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 16.06.2015 року по 04.04.2016 року, тобто з моменту затримання по день постановлення вироку суду.

З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374, ч. 1 ст. 534 КПК України, запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили, у вигляді тримання під вартою вважати продовженим. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 4927 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять сім) гривень 50 копійок матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 4927 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять сім) гривень 50 копійок матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Речові докази по кримінальному провадженні: 1)Договір про надання фінансового кредиту та застави № ДОН від 15.06.2015 року залишити в матеріалах кримінального провадження; 2)Частину коміра від трикотажного виробу зеленого кольору, загальною довжиною 490 мм та шириною 18 мм. та футболку зеленого кольору, яка належить обвинуваченому ОСОБА_7 та яка має відповідні пошкодження коміру повернути обвинуваченому ОСОБА_7 ; 3)Мобільний телефон Nokia срібного кольору IMEI НОМЕР_1 з сім картою МТС, який був вилучений у обвинуваченого повернути обвинуваченому ОСОБА_7 ; 4)Мобільний телефон Nokia синього кольору IMEI НОМЕР_2 , без сім карти, який був вилучений у ОСОБА_8 повернути обвинуваченому ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 153 (сто п`ятдесят три) гривні 45 копійок.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 153 (сто п`ятдесят три) гривні 45 копійок.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На підставі ч. 2 ст. 534 КПК України, вирок суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному та безумовному виконанню.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд, який ухвалив вирок. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вироку вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: