Справа № 682/1388/16-к
Провадження № 1-кп/682/69/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2016 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої

сторони юридичної особи ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 15 березня 2016 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села В. Жванчик Дунаєвецького району Хмельницької області, з середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 12 березня 2016 року близько 10 години, приїхавши на власному мотоблоці з причепом під автомобільний міст, розташований між місто Славута та селом Улашанівка Славутського району Хмельницької області, з підвищеної залізничної колії на вантажному дворі станції Славута-1 виробничого підрозділу «Жмеринська механізована дистанція навантажувально-розвантажувальних робіт», шляхом вільного доступу, вчинив замах на таємне викрадення двох залізобетонних блоків марки «РБ-2», загальною вартістю 501,88 гривень, які навантажив на причеп, але не закінчив свій злочинний умисел до кінця, оскільки був затриманий працівниками охорони залізниці, тобто через причини, що не залежали від його волі.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 статті 15 ч.1 статті 185 КК України, як закінчений замах на вчинення таємного викрадення чужого майна, і його дії кваліфіковані вірно.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даного злочину визнав повністю.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він погодився у судовому засіданні.

В ході досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілої сторони - юридичної особи виробничого підрозділу «Жмеринська механізована дистанція навантажувально-розвантажувальних робіт» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, 31 травня 2016 року уклали угоду про примирення на тих умовах, що ОСОБА_5 повністю визнає свою вину у закінченому замаху на вчинення таємного викрадення чужого майна і в повному обсязі відшкодував заподіяну своїми діями матеріальну шкоду.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

На момент підписання угоди про примирення представник потерпілої сторони та обвинувачений розуміли наслідки укладення такої угоди і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному та касаційному порядку, про що їм було роз`яснено і судом.

Обвинувачений розумів, що в разі невиконання ним угоди про примирення, представник потерпілої сторони має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також обвинувачений розумів, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та представник потерпілої сторони - юридичної особи підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Також з`ясовано у представника потерпілої сторони, що він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 злочину за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цими угодами зобов`язання.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховуючи загальні засади призначення покарання, визнає обставинами, що пом`якшують покарання визнання вини обвинуваченим, щире каяття та сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, крім того, враховує умови угоди про примирення і узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу із застосуванням статті 69 КК України, за правилом обрання покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст.185 КК України, та вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд,

засудив :

Затвердити угоду про примирення, укладену 31 травня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілої сторони - юридичної особи ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним та призначити покарання за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази: мотоблок з причепом - повернути ОСОБА_5 ; два залізобетонні блоки повернути потерпілій стороні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів після його проголошення через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1