справа № 488/4581/15-к
провадження № 1-кп/488/85/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.09.2016 року Корабельний районний суд міста Миколаєва

у складі:
головуючого судді суддівОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю
секретарів:ОСОБА_4 , ОСОБА_5
прокурора:ОСОБА_6
обвинуваченого:ОСОБА_7
захисників обвинуваченого:ОСОБА_8 , ОСОБА_9
перекладача:ОСОБА_10
потерпілої:ОСОБА_11
представника потерпілої:ОСОБА_12

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Марнеулі Грузії, громадянин Грузії, азербайджанець, який місця реєстрації та постійного місця проживання на території України не має, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 187, пунктом 6 частини 2 статті 115, частиною 1 статті 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У невстановлений час, але не пізніше 31.07.2016 року обвинувачений ОСОБА_14 , маючи умисел на незаконне придбання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, у невстановленому місці придбав у невстановленої особи короткоствольну вогнепальну зброю, а саме гладкоствольний самозарядний пістолет калібру 9 мм. перероблений з пістолета моделі «ПСШ -790» серії НОМЕР_1 , виробництва СП «Шмайсер» з набоями в кількості не менше 3 патронів. В подальшому обвинувачений, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання зазначеного пістолету та набоїв до нього, після його придбання, став зберігати їх без передбаченого законом дозволу.

Окрім того, 31.07.2015 року обвинувачений, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на заволодіння майном ОСОБА_15 , знаючи, що останній займається купівлею - продажем іноземної валюти та виробів із дорогоцінних металів на ринці «Колос» в місті Миколаєві та з`ясувавши, що ОСОБА_15 проживає в будинку АДРЕСА_1 , зустрів його біля вказаного будинку та, наблизившись, з метою реалізації свого злочинного наміру, переслідуючи мету незаконного збагачення та умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_15 , із застосуванням заздалегідь підготовленої ним незаконно придбаної короткоствольної вогнепальної зброї, здійснив у бік ОСОБА_15 не менше 3-х пострілів, поціливши останньому у голову та живіт, спричинивши тим самим пошкодження кісток черепа, деструкції речовини головного мозку правої півкулі, судбуральної гематоми (клінічної) в правій потиличній області, пошкодження тонкого і товстого кишечника, ушкодження брижейки, гемоперитонеуму (100мл). Від отриманих вогнепальних поранень ОСОБА_15 впав на землю. В свою чергу обвинувачений, керуючись корисливим мотивом, підійшов до непритомного ОСОБА_15 та заволодів належною останньому чоловічою сумкою, в якій знаходились грошові кошти в сумі 52.000,00 російських рублів, що еквівалентно в національній валюті України 18.720,00 гривень, 400,00 доларів США, що еквівалентно в національній валюті України 8.644,00 гривень, та 24.000,00 гривень, після чого зник з місця вчинення злочину з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши тим самим своїми діями матеріальну шкоду на загальну суму 51.364,00 гривень.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 вказаний пістолет сховав на території паркової зони, розташованої поблизу будинку АДРЕСА_2 , де його було виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події від 07.08.2015 року.

Від отриманих вогнепальних поранень ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в лікарні швидкої медичної допомоги міста Миколаєва. Смерть ОСОБА_15 настала в результаті сліпого пневматичного (травматичного) поранення голови з пошкодженням речовини головного мозку, кісток черепа - поранення правої лобно - тім`яної області, дирчатого переламу правої тім`яної кості, пошкодження твердої мозкової оболонки, деструкції речовини правої півкулі головного мозку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, що спричинило за собою смерть, та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень заперечив та показав суду, що перебуває в України з жовтня 2014 року, в органах міграційної служби не реєструвався, працював без оформлення поваром в кафе та продавав кавуни.

31.07.2015 року чоловік на ім`я ОСОБА_16 , з яким обвинувачений познайомився приблизно за десять днів до цього на дискотеці, запропонував останньому зустрітися в кафе поблизу ринку «Центральний» та при зустрічі попросив відвезти його до будинку ОСОБА_15 , якого обвинувачений до цього не знав, передавши при цьому 200,00 гривень для купівлі пального та пообіцявши оплатити його роботу, як таксиста. Рауф був одягнений в темний одяг, а обвинувачений світло-синій. Також ОСОБА_16 повідомив обвинуваченому, що хоче зустрітися із ОСОБА_15 оскільки той винен йому гроші за раніше переданий товар. Рауф є азербайджанцем за національністю, на вигляд йому 35-36 років, зріст трохи вище, ніж у обвинуваченого, також має більш худорляву статуру, бороди не має.

На той час у володінні обвинуваченого знаходився автомобіль ВАЗ 2101, який належав його знайомому особі на ім`я ОСОБА_17 . Обвинувачений періодично користувався цим автомобілем й раніше, оскільки перевозив на ньому пасажирів, працював таксистом. Протягом дня обвинувачений декілька разів возив ОСОБА_18 за адресою, яку той вказував, як потім з`ясувалося до місця мешкання ОСОБА_15 , але вони не могли зустрітися з невідомих обвинуваченому причин. Ввечері ОСОБА_16 з кимось поговорив по телефону та повідомив обвинуваченому, що треба їхати ще раз, на що обвинувачений погодився. Приїхавши на місце та зупинившись в тому місті, де вказав ОСОБА_16 , обвинувачений залишився в машині, а ОСОБА_16 пішов на зустріч із ОСОБА_15 .

Знаходячись на відстані приблизно 100 метрів від місця події, обвинувачений почув постріли та побачив, як ОСОБА_16 декілька разів вистрелив у ОСОБА_15 , при цьому інших осіб, зокрема потерпілу та свідків, обвинувачений не бачив. Коли ОСОБА_16 підбіг та сів до машини, вони поїхали в район залізничного вокзалу, де на той час мешкав обвинувачений, купили їжі, пива та пішли до лісосмуги, де ОСОБА_16 сховав пістолет та повідомив обвинуваченому, що вбив ОСОБА_15 , оскільки той був винен йому гроші та забрав його сумку, в якій знаходилися 52.000,00 російських рублів, 400 доларів, 20.000,00 гривень. Після цього ОСОБА_16 дав обвинуваченому 500,00 гривень за те, що той його возив та вони розійшлися. Злякавшись, обвинувачений не звернувся до міліції, а поїхав до міста Києва, оскільки там йому запропонували роботу, машину при цьому, як завжди, залишив її власнику ОСОБА_17 . В ОСОБА_19 обвинувачений перебував до його затримання 06.08.2016 року.

06.08.2015 року, в вечірній час, приблизно о 23:00 00:00 годині, обвинуваченого привезли до Корабельного районного відділення міліції, де співробітники міліції його били, вимагаючи надання ним показань про вчинення злочину, не реагуючи на неодноразові повідомлення обвинуваченого про те, що злочин вчинив не він, а ОСОБА_16 .

07.08.2016 року обвинуваченому був призначений захисник, якому обвинувачений не говорив про побиття, але вважає, що той бачив у нього тілесні ушкодження. В цей же день за участю захисника проводився слідчий експеримент, який фіксувався на відео. Оскільки ОСОБА_16 розповів обвинуваченому, яким чином вбив потерпілого, той знав, що казати під час слідчого експерименту.

Винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), незважаючи на заперечення вини обвинуваченим, підтверджується дослідженими судом доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 дружина загиблого ОСОБА_15 , суду пояснила, що 31.07.2015 року, ввечері, о 19:12 (точний час їй відомий, оскільки відомості про здійснення дзвінка залишилися в пам`яті телефону) зателефонувала своєму чоловікові ОСОБА_15 , який повідомив, що за декілька хвилин буде вдома. Потерпіла, як завжди, вийшла на подвір`я його зустрічати та приблизно о 19:20 19:25 почула три приглушені звуки пострілів та крики ОСОБА_15 . Вибігши з подвір`я на вулицю, потерпіла побачила, що за 3-4 метри від неї лежить на землі ОСОБА_15 , а коло нього стоїть обвинувачений з пістолетом, на дулі якого був пристрій, схожий на «глушитель», в правій руці та сумкою її чоловіка, у якої був обірваний ремінець, в лівій. Побачивши потерпілу, обвинувачений два рази вистрелив в її бік та почав тікати в бік проспекту Богоявленського (Жовтневого). Потерпіла впевнено вказала, що з пістолетом в руці біля її чоловіка вона бачила саме обвинуваченого, пояснивши, що вона його добре запам`ятала. Обвинувачений був одягнений у сині джинси та футболку чи сорочку. Окрім того, у обвинуваченого в день події, на відміну від дня проведення допиту свідка, не було бороди та було більш довге волосся.

Разом із потерпілою на вулицю вибіг також її син свідок ОСОБА_20 та дочка свідок ОСОБА_21 , які також бачили обвинуваченого. Після того, як обвинувачений почав тікати, вона підійшла до ОСОБА_15 та побачила, що в того поранення голови та в області живота, паху. ОСОБА_21 викликала швидку, яка відвезла ОСОБА_15 до лікарні, де він знаходився, не приходячи у свідомість, до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Потерпілій відомо, що в своїй сумочці ОСОБА_15 носив гроші, скільки грошей було в нього в той вечір не знає.

З показань сина ОСОБА_15 та потерпілої свідка ОСОБА_20 , вбачається, що приблизно о 19:00 19:30 години 31.07.2015 року свідок, разом з матірю потерпілою ОСОБА_11 та сестрою ОСОБА_21 знаходилися на подвір`ї будинку, в якому вони проживали. Зі слів матері свідкові було відомо, що батько ОСОБА_15 найближчим часом має прийти додому. Свідок почув на вулиці три приглушені звуки пострілів та крик ОСОБА_15 . Два постріли були підряд, третій через декілька секунд після того. Свідок із матір`ю вибігли з подвір`я на вулицю, свідок побачив, що ОСОБА_15 лежить на землі. Поруч з ним, на відстані приблизно 10 метрів від свідка, стояв обвинувачений, який тримав в правій руці пістолет з «глушителем», а в лівій сумку, належну ОСОБА_15 , в якій останній зазвичай носив гроші, в сумки була обірваний ремінець. Обвинувачений вистрелив в бік ОСОБА_11 та свідка два рази, після чого почав бігти в бік проспекту Богоявленського (Жовтневого), повернувши в провулок Островського. Свідок хотів побігти за обвинуваченим, але його зупинила мати. Підійшовши до батька, свідок побачив, що в нього кров на голові, животі, в області паху. ОСОБА_21 викликала швидку, свідок також дзвонив, адже швидка приїхала лише через 15 хвилин та забрала ОСОБА_15 до лікарні.

Свідок впевнено вказав, що бачив на місці події саме обвинуваченого, якого він добре запам`ятав та впізнав в залі судового засідання, вказавши також, що впізнавав обвинуваченого і в ході досудового розслідування.

Дочка ОСОБА_15 свідок ОСОБА_21 підчас допиту в суді показала, що приблизно о 19:00 годині разом з матірю потерпілою ОСОБА_11 та братом ОСОБА_20 знаходилися на подвір`ї будинку, в якому вони проживали. Зі слів матері свідкові було відомо, що батько ОСОБА_15 найближчим часом має прийти додому. Свідок почула на вулиці три приглушені звуки пострілів та два крики ОСОБА_15 . Два постріли були підряд, третій через декілька секунд після того. Її мати та брат вибігли з подвір`я на вулицю, вона прослідувала за ними та побачила, що ОСОБА_15 лежить на землі. Поруч з ним свідок побачила обвинуваченого, який тримав в правій руці пістолет з «глушителем», а в лівій сумку, належну ОСОБА_15 , в якій останній носив гроші, оскільки займався обміном валюти, в сумки була обірваний ремінець. Обвинувачений вистрелив в бік ОСОБА_11 два рази, після чого почав бігти в бік проспекту Богоявленського (Жовтневого). Підійшовши до батька, свідок побачила, що в нього йде кров з голови, через декілька хвилин також побачила кров о області живота. Свідок викликала швидку, яка приїхала десь за 15 хвилин та забрала ОСОБА_15 до лікарні.

Свідок впевнено вказала, що бачила на місці події саме обвинуваченого, якого вона добре запам`ятала та впізнала в залі судового засідання, вказавши, що на той час у обвинуваченого не було бороди. Головного убору на обвинуваченому не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснила, що 31.07.2015 року, приблизно о пів на восьму, знаходячись всередині будинку за місцем свого мешкання, почула крики сестри свідка ОСОБА_21 та, вибігши на вулицю, побачила, що ОСОБА_15 лежить на землі, поруч з ним були потерпіла ОСОБА_11 , свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . В ОСОБА_15 йшла кров з голови та з живота, в області паху. Свідок ОСОБА_21 викликала швидку. На місці події свідок бачила гільзи, які були вилучені співробітниками поліції.

Окрім того, судом був допитаний свідок ОСОБА_23 , який пояснив суду, що 31.07.2016 року він, працюючи охоронцем на складі, що розташований по вулиці 295-ої Стрілецької дивізії в місті Миколаєві, знаходився на роботі. В вечірній час, у світлу пору доби свідок почув лай собаки, що охороняє територію складу вийшовши на вулицю побачив обвинуваченого, який пробігав повз нього, тримаючи в руці перед собою сумку, яка прикривала предмет, який свідок спочатку прийняв на велосипедний насос, але потім збагнув, що це пістолет із прибором безшумної стрільби. Свідкові, як колишньому співробітникові органів внутрішніх справ, добре відомий зовнішній вигляд як зброї, так і подібних пристроїв. Обвинувачений, повернувши в провулок Островського, сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля ВАЗ 2101 зеленого кольору, який відразу поїхав. Хто сидів в автомобілі свідок не бачив, оскільки в автомобілі були тоновані вікна. Записавши реєстраційний номер, модель та колір автомобіля в журнал охорони, свідок згодом повідомив їх співробітникам міліції. Місце роботи свідка знаходиться на відстані приблизно 100 метрів від місця вбивства ОСОБА_15 , тому пострілів свідок не чув.

Свідок заявив, що впевнений у тому, що бачив саме обвинуваченого, якого він добре запам`ятав, оскільки той пробігав на відстані 10-12 метрів та знаходився в його полі зору приблизно 5 секунд, вказавши при цьому, що в той день у обвинуваченого було довше волосся, окрім того, за час, що пройшов, обвинувачений дещо схуднув.

Окрім того, судом досліджені інші докази, що, на переконання суду, свідчать про винність обвинуваченого. Так, з відомостей, що містяться в рапортах від 31.07.2015 року (т. 1, а.п. 128) та від 01.08.2015 року (т. 1, а.п. 129) вбачається, що 31.07.2015 року, о 20 годині 50 хвилин до приймального відділення лікарні швидкої медичної допомоги було доставлено ОСОБА_15 із вогнепальними пораненнями, які йому завдала невстановлена (на той час) особа, заволодівши при цьому належними ОСОБА_15 грошовими коштами. Викладене узгоджується із інформацією, що міститься у виписці з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_15 № 6420/682 (т. 1, а.п. 130) та довідці міської лікарні швидкої медичної допомоги № 6420-682 від 06.08.2015 року (т. 1, а.п. 131) стосовно діагнозу останнього вогнепальне поранення голови в правій лобно-тім`яній області з пошкодження мозку та вогнепальні поранення живота з пошкодженням товстої та тонкої кишки, а також у рапорті слідчого від 01.08.2015 року про неможливість проведення допиту потерпілого (т. 1, а.п. 134). 18.08.2015 року від тілесних ушкоджень, отриманих під час вчинення злочину, ОСОБА_15 помер (т. 1, а.п. 135, 137, 138-139, 140), у зв`язку з чим до участі у кримінальному провадженні в якості потерпілої було залучено дружину ОСОБА_15 ОСОБА_11 (т. 1, а.п. 146). З висновку експертизи № 1762 від 04.10.2015 року, вбачається, що смерть ОСОБА_15 настала внаслідок сліпого пневматичного (травматичного) поранення голови з пошкодженням речовини головного мозку, кісток зводу черепа (т. 1, а.п. 142-145).

В ході огляду місця події ділянки місцевості біля домоволодіння 90 по вулиці 295-ої Стрілецької Дивізії виявлені та вилучені 2 стріляні гільзи діаметром 9 мм, довжиною близько 2 см, кепку чорного кольору, виявлені дві плями бурого кольору, з яких зняті та вилучені змиви речовини бурого кольору (т. 1, а.п. 148-154), окрім того в ході додаткового огляду місця події, проведеного 01.08.2015 року, виявлено та вилучено ще одну гільзу, аналогічну за характеристиками вказаним вище (т. 1, а.п. 155-159). Окрім того, в ході проведення оперативного втручання, з тіла ОСОБА_15 вилучена металева куля круглої форми, яка вилучена в ході огляду 01.08.2015 року (т. 1, а.п. 160-161). Вилучені гільзи, як вбачається з висновку експерта № 659/1206 від 02.10.2015 року, не відносяться до боєприпасів та є стріляними гільзами пістолетних патронів «посилених», виготовлених промисловим способом, придатними для ідентифікації зброї, з якої вони стріляні. При цьому експертом зроблено висновок, що усі гільзи стріляні з однієї моделі зброї. У той же час, у висновку зазначено, що вилучена з тіла ОСОБА_15 куля не є боєприпасам, а є металевим предметом відносно овальної форми та непридатна до ідентифікації зброї, з якої вона могла бути стріляна (т. 1, а.п. 163-170). Витрати на проведення експертизи склали 6.276,36 гривень (шість тисяч двісті сімдесят шість гривень 36 копійок) (т. 1, а.п. 162).

01.08.2015 року слідчим були отримані зразки крові (т. 1, а.п. 171, 184) та вмісту з-під нігтьових пластин рук (т. 1, а.п.) ОСОБА_15 , що надало можливість в ході проведення експертного дослідження № 649 від 04.08.2015 року (т. 1, а.п. 173-175) встановити генетичні ознаки крові ОСОБА_15 . Витрати на проведення експертизи склали 2.215,92 гривень (дві тисячі двісті п`ятнадцять гривень 92 копійки) (т. 1, а.п. 172). З інформації, що міститься у висновку експерта від 05.08.2015 року № 658, вбачається, що на вилучених в ході огляду місця події змивах, виявлено кров ОСОБА_15 (т. 1, а.п. 177-181). Витрати на проведення експертизи склали 4.431,84 гривень (чотири тисячі чотириста тридцять одна гривня 84 копійки) (т. 1, а.п. 176). Досліджені в ході експертиз два змиви речовини бурого кольору та кепка визнані речовими доказами (т. 1, а.п. 182) та передані на зберігання в камеру схову речових доказів Корабельного РВ (т. 1, а.п. 183).

Речі, вдягнуті на ОСОБА_15 в момент вчинення кримінального правопорушення, а саме сорочка білого кольору із пошкодженнями та плямами бурого кольору, джинси сірого кольору із пошкодженням та плямами бурого кольору, ремінь темно-коричневого кольору та труси сірого кольору із пошкодженням та плямами бурого кольору, видані слідчому потерпілою (т. 1, а.п. 188), оглянуті (т. 1, а.п. 189-196) та досліджені експертом, з висновків якого від 07.09.2015 року № 540 (т. 1, а.п. 198-199) та № 541 (т. 1, а.п. 201-203) вбачається, що на вказаних сорочці, джинсах та трусах виявлена кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_15 . Вказані сорочка, джинси та труси визнані речовими доказами (т. 1, а.п. 204) та передані на зберігання в камеру схову речових доказів Корабельного РВ (т. 1, а.п. 205), а ремінь повернуто потерпілій (т. 1, а.п. 206). Окрім того, потерпілою був виданий слідчому належний ОСОБА_15 телефон «Самсунг Дуос» IMEI НОМЕР_2 та НОМЕР_3 з сім-картою «Лайф» № НОМЕР_4 (т. 1, а.п. 207), який був оглянутий слідчим (т. 1, а.п. 208-211) та переданий на зберігання потерпілій (т. 1, а.п. 212).

Після встановлення автомобілю, який використовувався обвинуваченим підчас вчинення кримінального правопорушення, слідчим був отриманий диск з камери відеоспостереження на перетину проспекту Богоявленського (Жовтневого) та вулиці 295-ої Стрілецької Дивізії в місті Миколаєві, на якому зафіксований рух вказаного автомобіля в напрямку місця вчинення злочину та у зворотному напрямку (т. 1, а.п. 213, 214-217), вказаний відеозапис був приєднаний до матеріалів провадження (т. 1, а.п. 218, 219) та досліджений в судовому засіданні. При цьому, оглядаючи вказаний запис та враховуючи заперечення обвинуваченого на те, що він у світлому одязі знаходився за кермом автомобіля, а свідки бачили особу у темному одязі, суд вважає за необхідне зауважити, що по-перше, якість та деталізація відео є недостатньою для ідентифікації особи, що керує транспортним засобом, а по-друге, з урахуванням показань свідка ОСОБА_23 щодо того, що обвинувачений сів на пасажирське місце автомобіля ВАЗ, який відразу поїхав в бік проспекту Богоявленського (Жовтневого), суд не виключає можливості того, що обвинувачений пересувався у вказаному автомобілі в якості пасажира, що не має вирішального значення для вирішення питання щодо винуватості обвинуваченого.

В ході огляду автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який використовувався обвинуваченим, вказаний автомобіль був вилучений (т. 1, а.п. 221-226). законність огляду підтверджується ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 04.08.2015 року (т. 1, а.п. 227), у той же час а арешті даного транспортного засобу слідчим суддею відмолено (т. 1, а.п. 228), у зв`язку з чим він був повернутий володільцю ОСОБА_24 (т. 1, а.п. 229). Слідів папілярних узорів обвинуваченого у вказаному автомобілі, як вбачається з висновків експертів № 273 від 02.09.2015 року (т. 1, а.п. 234-242) та № 250 від 04.08.2015 року (т. 2, а.п. 2-11), не виявлено. Витрати на проведення експертиз склали 613,80 гривень (306,90 гривень + 306,90 гривень) (т. 1, а.п. 233, т. 2, а.п. 1).

В ході проведення 07.08.2015 року за участю обвинуваченого слідчого експерименту, у місті, зазначеному обвинуваченим, був вилучений предмет металевий чорного кольору, схожий на пістолет (т. 2, а.п. 12-26), який вилучений протоколом огляду місця події (т. 2, а.п. 27-30).

Як вбачається з висновку експертів № 1059-702-1060 від 26.08.2015 року генетичні ознаки клітин у змивах з рукоятки та стволу пістолету є змішаними, містять генетичні ознаки не менше двох осіб, у тому числі обвинуваченого. Генетичні ознаки клітин у змиві з магазину пістолету не збігаються із генетичними ознаками зразків крові обвинуваченого. Слідів папіряних узорів та крові на пістолеті не виявлено (т. 2, а.п. 32-44). Витрати на проведення експертизи склали 4.422,96 гривень (т. 2, а.п. 31).

Як вбачається з висновку експерта № 1364 від 07.10.2015 року, дві гільзи, вилучені в ході огляду місця події 31.07.2015 року та одна гільза, вилучена в ході додаткового огляду місця події 01.08.2015 року стріляні із гладкоствольного самозарядного пістолету калібру 9мм, переробленого з пістолету моделі «ПСШ-790» серії НОМЕР_1 , виробництва СП «Шмайсер», тобто з пістолету, який був виявлений в ході проведення слідчого експерименту, на який сам обвинувачений в ході судового розгляду вказав, як на знаряддя злочину. У той же час, предмет, вилучений в ході хірургічної операції 06.08.2015 року з голови ОСОБА_15 та 10.08.2015 року виданий слідчому ОСОБА_25 (т. 2, а.п. 45, 46-48), за тим же висновком експерта не є боєприпасом і є металевим предметом неправильної геометричної форми та непридатний для ідентифікації зброї, з якої він міг бути стріляний (т. 2, а.п. 50-55). Витрати на проведення експертизи склали 830,97 гривень (т. 2, а.п. 49).

Дві гільзи, вилучені в ході огляду місця події 31.07.2015 року, одна гільза, вилучена в ході додаткового огляду місця події 01.08.2015 року, один металевий предмет, вилучений з тіла ОСОБА_15 , один металевий предмет, вилучений з голови ОСОБА_15 , гладкоствольний самозарядний пістолет калібру 9мм, перероблений з пістолету моделі «ПСШ-790» серії НОМЕР_1 , виробництва СП «Шмайсер» та глушник до нього визнані речовими доказами (т. 2, а.п. 56) та передані на зберігання до камери схову речових доказів Корабельного ВП (т. 2, а.п. 57).

Розмір спричиненої злочином матеріальної шкоди, по-перше, не заперечується обвинуваченим, який лише заперечує, що цю шкоду спричинив саме він, а по-друге, підтверджується інформацією, що міститься у довідці ПАТ «Державний ощадний банк України» від 25.08.2015 року № 04/219 стосовно встановлення курсу іноземних валют на день вчинення злочину (т. 2, а.п. 123).

В ході затримання у обвинуваченого вилучені мобільний телефон «Нокіа 105» (IMEI НОМЕР_6 ) із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» з номером НОМЕР_7 , гаманець темно-коричневого кольору, в якому знаходились грошові кошти грошові кошти в сумі 31,00 гривня, 1 металевий ключ, 4 сім-карти мобільного зв`язку (1- «Київстар», 2 «Лайф», 1 «МТС»), ланцюг з металу жовтого кольору довжиною 20 см, паспорт громадянина Грузії на ім`я ОСОБА_26 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_26 , 1 папірець з номерами мобільних телефонів (т. 2, а.п. 74-76). На вказані предмети ухвалою слідчого судді від 12.08.2015 року накладений арешт (т. 2, а.п. 79), грошові кошти передані на зберігання до фінансового сектору Корабельного ВП (т. 2, а.п. 80, 81), а інші предмети передані на зберігання до камери схову речових доказів Корабельного ВП (т. 2, а.п. 82, 83). Після затримання у обвинуваченого були відібрані зразки крові (т. 2, а.п. 88) та дактилоскопічні зразки (т. 2, а.п. 89).

В ході досудового розслідування також були проведені й інші експертизи, які долучені до матеріалів провадження, однак не містять доказів вини обвинуваченого, зокрема, висновки експертів №№ 669, 670, 671, 688, 679 від 13.08.2015 року, №№ 560, 561, 562, 565 від 11.09.2015 року, № 688 від 13.08.2015 року (т. 2, а.п. 85-87, 94-96, 98-99, 101-103, 105-106, 108-110, 112-113, 115-117, 119-120). Витрати на проведення експертиз склали 11.079,60 гривень (2.215,92 гривень +2.215,92 гривень + 2.215,92 гривень + 2.215,92 гривень + 2.215,92 гривень) (т. 2, а.п. 84, 93, 100, 107, 114).

Зразки крові та піднігтьового вмісту ОСОБА_15 , зразки крові ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 (т. 2, а.п. 90, 91, 92). та ОСОБА_7 були передані на зберігання до камери схову речових доказів Корабельного ВП (т. 2, а.п. 121, 122).

В обвинувальному акті в якості свідків обвинувачення також зазначені ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , в ході судового розгляду суд здійснював виклик вказаних свідків шляхом направлення судових повісток, а після їх нез`явлення в судове засідання, за клопотанням прокурора, постановив ухвалу про їх примусовий привід в залу суду, однак з об`єктивних причин вказана ухвала виконана органами поліції не була, оскільки ОСОБА_24 виїхав за межі України, а ОСОБА_28 та ОСОБА_29 не проживають за адресами, що вказані у обвинувальному акті (т. 2, а.п. 180-202). За таких обставин прокурор відмовився від проведення їх допиту. Оскільки відповідно до статей 22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, про цьому сторони є вільними у використанні своїх прав, суд прийняв відмову прокурору від дослідження судом показань вказаних свідків в якості доказів та відповідно змінив обсяг доказів, що підлягають дослідженню.
Інших доказів в ході судового розгляду ані стороною обвинувачення, ані стороною захисту, суду для дослідження надано не було.
Враховуючи той факт, що потерпіла та троє з допитаних судом чотирьох свідків, є близькими родичами вбитого ОСОБА_15 , суд з особливою уважністю та прискіпливістю підходить до оцінки показів вказаних осіб. У той же час, аналізуючи показання потерпілої та свідків, перевіряючи їх шляхом співставлення між собою та з іншими дослідженими судом доказами, суд відмічає, що вказані показання не містять суперечностей, є доволі чіткими, впевненими та послідовними, їх деталізація відповідає обстановці їх виникнення (події вчинення насильницького злочину стосовно їх близького родича) та часу, що сплинув після даної події. Окрім того, суд враховує, що 07.08.2015 року потерпіла та свідок ОСОБА_20 в ході пред`явлення особи для впізнання впізнали обвинуваченого, як особу, яку вони бачили 31.07.2015 року біля свого будинку та який забрав сумку загиблого ОСОБА_15 (т. 2, а.п. 58-62, 63-67). Звертає на себе увагу й те, що свідок ОСОБА_23 також впевнено впізнав обвинуваченого підчас досудового розслідування, як особу, яка пробігла повз нього в день вчинення злочину та сіла в автомобіль ВАЗ 2101 (т. 2, а.п. 68-73), так і в суді.

Відповідаючи на запитання суду, обвинувачений вказав, що потерпіла та свідки дають неправдиві показання, оскільки їх так налаштували співробітники міліції, а свідок ОСОБА_23 , крім того, як колишній співробітник міліції, допомагає своїм колегам. У той же час, обвинувачений підтвердив, що із усіма вказаними особами він до цих подій знайомий не був. Таким чином, в судовому засіданні не встановлені обставини, які б свідчили про наявність причин у потерпілої та свідків оговорювати обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що показання потерпілої та свідків узгоджуються також із іншими дослідженими судом доказами, зокрема із вказаними вище висновками експертів, що підтвердили наявність на пістолеті, що став знаряддям злочину, клітин, що містять генетичні ознаки обвинуваченого, суд вважає їх показання правдивими, відвертими та такими, що можуть з точки зору належності та допустимості доказів, бути покладені у основу вироку суду.

При цьому, враховуючи, що досліджені судом докази спростовують показання обвинуваченого, що були їм надані в судовому засіданні, суд критично ставиться до його показань про непричетність до вчинення злочину та вчинення вказаного злочину особою на ім`я ОСОБА_16 , приходячи до стійкого переконання в тому, що вони не були відвертими, не знайшли свого підтвердження та спростовані сукупністю досліджених судом доказів. Обрану ОСОБА_30 позицію суд оцінює як спосіб захисту від обвинувачення, спрямований на уникнення відповідальності за вчинені дії.

Аналізуючи інші докази, перевіряючи їх належність та допустимість, суд відмічає, що органом досудового розслідування з моменту затримання обвинуваченого було забезпечено дотримання його прав. Так, 07.08.2015 року в якості перекладача був залучений ОСОБА_31 , а 04.09.2015 року ОСОБА_10 , який в подальшому постійно, до ухвалення вироку, був перекладачем у даному провадженні. Одночасно з цим, 07.08.2016 року для захисту обвинуваченого був залучений захисник за призначенням ОСОБА_8 . Усі слідчі дії, що проводилися за участю обвинуваченого, результати фіксації яких представлені суду в якості доказів та судові засідання проводилися виключно за участю перекладача та захисника із наданням можливості отримання обвинуваченим перекладу процесуальних документів (обвинувального акту, ухвал суду) на азербайджанську мову, яка є для нього рідною (т. 2, а.п. 126-141).

Обвинуваченому у встановленому порядку, як прокурором на стадії досудового розслідування (т. 1, а.п. 36), так і судом в підготовчому судовому засіданні, роз`яснювалося право на здійснення кримінального провадження щодо нього судом присяжних.

У свою чергу, суд, шляхом залучення до участі у судових засіданнях перекладача, також забезпечив реалізацію процесуальних прав обвинуваченого, який, однак, заявив суду про те, що російською мовою він володіє у достатній мірі, розуміє її та розмовляє нею, тому не потребує перекладу тієї частини процесу, яка буде відбуватися російською мовою. У зв`язку з цим в ході судового розгляду не перекладалися на азербайджанську мову свідчення потерпілої та свідків, окремі частини виступів прокурора та захисника.

У той же час, в ході судового засідання обвинувачений заявив про його побиття співробітниками Корабельного РВ, яке мало на меті його самообмову у вчиненні інкримінованого йому злочину. З інформації, що міститься у висновку експерта № 177 від 10.08.2015 року, вбачається, що при освідуванні у обвинуваченого наявні тілесні ушкодження у вигляді саден поверхні шиї та тіла, що могли утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів, тілесні ушкодження у вигляді саден на задній поверхні шиї утворилися внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхньою за механізмом скольження, а тілесні ушкодження у вигляді саден лопаткової області зліва та на боковій поверхні грудної клітини зліва утворилися внаслідок дії тупих твердих предметів з необмеженою контактуючою поверхнею, не виключено при падінні з положення стоячи. Усі тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, їх утворення самостійно виключається. При цьому експертом проігнороване запитання слідчого щодо давності спричинення тілесних ушкоджень (т. 2, а.п. 142). За таких обставин, враховуючи, що у протоколі затримання відсутні відомості про наявність у обвинуваченого тілесних ушкоджень, а при проведенні експертизи та при вирішенні питання про прийняття обвинуваченого для утримання в СІЗО, в нього наявні тілесні ушкодження (т. 2, а.п. 216-218), трактуючи усі розумні сумніви на користь обвинуваченого, суд доходить висновку про те, що вказані тілесні ушкодження обвинуваченим отримані підчас знаходження під контролем працівників міліції, тобто під контролем держави, тому, аналізуючи постанову про закриття кримінального провадження, порушеного за фактом спричинення обвинуваченому тілесних ушкоджень (т. 2, а.п.149-151), суд знаходить її поверхневою та не може сприймати її як доказ того, що відносно обвинуваченого не застосовувалося насильство в ході затримання або безпосередньо після нього (до його огляду лікарем). У будь-якому разі, в ході досудового розслідування, заперечивши версію заявника стосовно перебігу подій, слідчий не надав пояснення наявності у обвинуваченого тілесних ушкоджень, що відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Ярошовець та інші проти України» свідчить про порушення відносно обвинуваченого статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, суд не надає оцінки показанням, даним обвинуваченим в ході проведення 07.08.2015 року за його участю слідчого експерименту та запереченим ним в судовому засіданні щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень.

У той же час, обвинувачений в ході судового розгляду не заперечував, що знав, де захований пістолет та добровільно показав на це місто, а тому вказану обставину (стосовно обізнаності обвинуваченого про місце перебування знаряддя злочину) суд вважає встановленою та доведеною.

Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доказаною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів). Дії обвинуваченого, тобто придбання, зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу судом кваліфікуються за частиною 1 статті 263 КК України, напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень за частиною 4 статті 187, умисне протиправне заподіяння смерті особі (вбивство), вчинене з корисливих мотивів за пунктом 6 частини 2 статті 115 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній (т. 2, а.п. 159), раніше не судимий (т. 2, а.п. 160), за словами одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, до затримання працював неофіційно поваром у кафе та реалізатором фруктів, порушивши при цьому як умови працевлаштування іноземців в Україні, так і строки та порядок знаходження в Україні без реєстрації (т. 2, а.п. 162), на обліку у лікаря-нарколога (т. 2, а.п. 163) та лікаря-психіатра (т. 2, а.п. 164) не перебуває, що власне, є очевидним, адже обвинувачений ніколи не мав постійного місця проживання в місті Миколаєві, за місцем утримання характеризується посередньо (т. 2, а.п. 166, 213), на даний час має задовільний стан здоров`я (т. 2, а.п. 216-218). Відповідно до інформації, що міститься в акті № 430 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 04.09.2015 року, ознак органічного ураження центральної нервової системи не виявлено, свідомість клінічно не порушена, орієнтований у власній особистості, обстановці, що оточує, однак відмовився відповідати на питання експертів, у зв`язку з чим експертами зроблений висновок про направлення на стаціонарну судово-психіатричну експертизу (т. 2, а.п. 167-170), в чому слідчому відмовлено слідчим суддею (т. 2, а.п. 171).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень (злочинів), які відносяться до категорії тяжких (частина 1 статті 263 КК України) та особливо тяжких (частина 4 статті 187 КК України, пункт 6 частини 2 статті 115 КК України) злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують дані злочини, які є умисними, а ті, що відносяться до категорії особливо тяжких, ще й корисливими та насильницькими, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

Обговорюючи вид та розмір покарання, що має бути призначений обвинуваченому, суд доходить наступних висновків. Один з трьох злочинів, що вчиненні обвинуваченим, передбачає призначення покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Відповідно до статті 64 КК України довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк. З урахуванням усіх вищевикладених обставин, суд, незважаючи на позицію потерпілої, висловлену в судових дебатах, вважає можливим обмежитися застосуванням позбавлення волі на певний строк.

Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі за всі вчиненні ним злочини (кримінальні правопорушення) у розмірі, що буде достатнім як для покарання обвинуваченого, так і для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами. При цьому, при призначенні покарання за частиною 4 статті 187, пунктом 6 частини 2 статті 115 КК України суд також застосовує до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді конфіскації усього належного йому майна. При визначенні обвинуваченому остаточного покарання суд керується вимогами частини 1 статті 70 КК України.

Обвинувачений був затриманий о 19:00 годині 06.08.2015 року в місті Києві та відразу перевезений до Миколаєва, де наступного дня, в період з 08 години 40 хвилин по 09 годину 45 хвилин, в при сутності захисника ОСОБА_8 , та перекладача ОСОБА_32 , був складений протокол про його затримання (т. 2, а.п. 74-76). Про затримання обвинуваченого в цей же день було повідомлено Генеральне консульство Грузії (т. 2, а.п. 77, 161). Ухвалою слідчого судді 07.08.2015 року до обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (т. 2, а.п. 78), який після цього не змінювався (т. 1, а.п. 38, 68, 75, 84, 91, 110, т. 2, а.п. 173, 203, 219).

В ході досудового розслідування проведені вказані вище експертизи розмір судових витрат, які підлягають стягненню з обвинуваченого, складає 29.871,45 гривень (двадцять дев`ять тисяч вісімсот сімдесят одна гривня 45 копійок).

Прокурором заявлений позов в інтересах держави про стягнення витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_15 в сумі 6.800,24 гривень (т. 1, а.п. 30-33). На доведення обґрунтованості якого надано довідку № 81 від 06.10.2015 року (т. 2, а.п. 172). Вказані позовні вимоги не визнані обвинуваченим в повному обсязі.

Відповідно до статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, а якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

За таких обставин суд доходить висновку про задоволення заявленого прокурором позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_33 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною 1 статті 263, частиною 4 статті 187, пунктом 6 частини 2 статті 115 КК України, та призначити йому покарання:

-за частиною 1 статті 263 КК України позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-за частиною 4 статті 187 КК України позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років із конфіскацією усього належного йому майна;

-за пунктом 6 частини 2 статті 115 КК України позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років із конфіскацією усього належного йому майна.

На підставі частини 1 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_34 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років із конфіскацією усього належного йому майна.

Строк відбування ОСОБА_30 покарання рахувати з дати фактичного затримання 06.08.2015 року, зарахувавши у даний строк на підставі статті 72 КК України період знаходження обвинуваченого під вартою по даному кримінальному провадженню з 06.08.2016 року по день, що передує дню набрання вироком законної сили включно із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення (тримання під вартою) за 2 (два) дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_34 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Позов прокурора в інтересах держави в особі департаменту фінансів Миколаївської міської ради задовольнити, стягнути з ОСОБА_35 на користь держави в особі департаменту фінансів Миколаївської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 37992781, р/р 003 у ГУ ДКСУ в Миколаївській області, МФО 826013, код платежу 24060300) 6.800,24 гривень (шість тисяч вісімсот гривень 24 копійки).

Стягнути з ОСОБА_35 на користь держави судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз, в сумі гривень 29.871,45 гривень (двадцять дев`ять тисяч вісімсот сімдесят одна гривня 45 копійок). т. 1, а.п. (162, 172, 176, 233, т. 2, а.п. 1, 31, 49, 84, 93, 100, 107, 114).

Речові докази, а саме:

-два змиви речовини бурого кольору, кепку чоловічу, три гільзи, два металеві предмети, вилучені з тіла ОСОБА_15 , гладкоствольний самозарядний пістолет калібру 9мм, перероблений з пістолету моделі «ПСШ-790» серії НОМЕР_1 , виробництва СП «Шмайсер» та глушник до нього - знищити (т. 1, а.п. 182, 183, т. 2, а.п. 56, 57);

-сорочку білого кольору, джинси сірого кольору, труси сірого кольору повернути за належністю потерпілій (т. 1, а.п. 204, 205);

-ремінь темно-коричневого кольору, телефон «Самсунг Дуос» IMEI НОМЕР_2 та НОМЕР_3 з сім-картою «Лайф» № НОМЕР_4 залишити за належністю потерпілій (т. 1, а.п. 206, 212);

-диск з камери відеоспостереження на перетину проспекту Богоявленського (Жовтневого) та 295-ої Стрілецької Дивізії в місті Миколаєві, на якому зафіксований рух вказаного автомобіля в напрямку місця вчинення злочину та у зворотному напрямку зберігати в матеріалах провадження (т. 1, а.п. 218, 219);

-мобільний телефон «Нокіа 105» (IMEI НОМЕР_6 ) із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» з номером НОМЕР_7 , гаманець темно-коричневого кольору, ланцюг з металу жовтого кольору довжиною 20 см, грошові кошти в сумі 31,00 гривня конфіскувати в дохід держави;

-папірець з номерами мобільних телефонів, 1 металевий ключ, 4 сім-карти мобільного зв`язку (1- «Київстар», 2 «Лайф», 1 «МТС»), (т. 2, а.п. 74-76, 80-83).

-паспорт громадянина Грузії на ім`я ОСОБА_26 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_26 надіслати за місцем відбування ОСОБА_30 покарання за вироком суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, що утримується під вартою протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

судді

ОСОБА_2

ОСОБА_3