Дата документу Справа № 337/6179/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/6179/15-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11сс/778/903/15 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

слідчого СВ Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС

України в Запорізькій області ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 7 листопада 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотанні прокурора про застосування щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 187 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 7 листопада 2015 року прокурору відмовлено у задоволенні його клопотання про застосування до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0003176 від 29 жовтня 2015 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово, на строк до 4 січня 2016 року із покладенням обов`язків з`являтися до органів досудового слідства і суду за першим викликом у призначений час; носити електронний засіб контролю.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що 7 листопада 2015 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого вказав, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України та вважає, що у справі наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя погодився з тим, що підозра ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень є обґрунтованою і наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеною.

Разом з тим, слідчий суддя прийшов до висновку, що наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором суду доведена не була та доданими до клопотання матеріалами не підтверджена.

Так, слідчий суддя зазначив, що клопотання не містить жодного підтвердження факту переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування чи суду, а також фактів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчий врахував, твердження прокурора в судовому засіданні, що ОСОБА_7 частково визнає свою провину у вчиненому та сприяє досудовому слідству.

Також слідчий суддя врахував вік, стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місті постійного проживання та сімейний стан (який має на утриманні малолітню дитину), майновий стан ОСОБА_7 , який має неофіційні заробітки.

Слідчий суддя прийшов також до висновку, що прокурор не в повному обсязі довів недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобіганню ризику встановленого судом та неможливості запобігання наявному ризику при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту. В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7 має на праві спільної часткової власності квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на положення ч. 4 ст. 194 КПК України, з урахуванням обставин встановлених під час розгляду клопотання прокурора, слідчий суддя пришов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, та застосував домашній арешт.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 , який подав клопотання та приймав участь під час його розгляду, просить ухвалу слідчого судді скасувати, як необґрунтовану, та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Запорізькому слідчому ізоляторі № 10 строком на два місці, що обумовлюється строкам досудового розслідування.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що звернення із клопотанням про тримання під вартою зумовлено тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вид позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Вважає, що на вимогу п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя не в повному обсязі дослідив матеріали кримінального провадження, не дав належну оцінку тому, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, та те, що після скоєння ряду тяжких злочинів підозрюваний ОСОБА_7 до правоохоронних органів з дійовим каяттям не звернувся та продовжував свою злочинну діяльність, як особа, яка організувала злочинну групу та продовжувала сприяти вчиненню злочинів, усвідомлюючи те, що він вчинив кримінальне правопорушення, в результаті чого постраждало одне з найцінніших благ потерпілих право власності, право особи на майно, які вони здійснюють відповідно до закону за своєю волею.

В той же час, як зазначає прокурор, судом встановлено наявність ризику, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, однак обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як також зазначає прокурор, під час розгляду клопотання судом проігноровано та не оцінено наявність чи відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який було зазначено прокурором у клопотанні. Вказаний ризик підтверджується протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_12 , який виконував роль виконавця та пояснив, що ОСОБА_7 впливав на нього та змушував вчиняти злочини, а при можливості ОСОБА_12 покинути злочинну діяльність, ОСОБА_7 погрожував йому розправою його родичів, що як вважає прокурор, свідчить про можливість впливу ОСОБА_7 на іншого підозрюваного ОСОБА_12 , який на відміну від ОСОБА_7 вину визнає та щиро кається.

Прокурор вважає, що слідчий суддя не врахував встановлений досудовим слідством ризик можливості переховування ОСОБА_7 від органів досудового слідства.

Прокурор вважає, що застосований запобіжний захід не забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки запобіжний захід у виді домашнього арешту не є перепоною для вчинення іншого кримінального правопорушення, для відведення незаконного впливу на іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні та переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, як зазначає прокурор, обраний без застосування електронних засобів контролю, що також свідчить про відсутність належного забезпечення уникнення вказаним ризикам.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Вважав, що оскільки ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований та не має джерела доходів, він може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також вважав, що слідчий суддя безпідставно не врахував заявлений у клопотанні ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_12 в ході його допиту пояснив, що ОСОБА_7 висловлював йому загрозу.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила ухвалу слідчого судді залишити без змін. Вважала, що стороною обвинувачення не доведено необхідність застосування до ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою. ОСОБА_7 неофіційно працює та має кошти на власне утримання, крім того, він проживає в родині, повнолітні члени якої мають можливість утримувати його умовах цілодобового домашнього арешту. Вважала необґрунтованим твердження обвинувачення про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки твердження ОСОБА_12 про вплив на нього ОСОБА_7 є лише способом власного захисту ОСОБА_12 від пред`явленої йому підозри.

Підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, підтримав позицію свого захисника.

Слідчий СВ Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_9 в судовому засіданні апеляційного суду підтримала апеляційну скаргу прокурора та його клопотання до суду першої інстанції про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Між тим, пояснила, що з часу застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, факти порушення ним вимог цього запобіжного заходу відсутні. Факти переховування ОСОБА_7 від слідства, впливу на інших учасників кримінального провадження, а також вчинення іншого кримінального правопорушення після застосування до нього домашнього арешту їй відсутні. Разом з тим, пояснила, що свідок ОСОБА_13 , яка раніше викривала ОСОБА_7 , змінила показання, і як вважає слідчий, це може бути наслідком спілкування з нею ОСОБА_7 , але об`єктивні підстави стверджувати про це у слідства відсутні.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчого, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж провадженні, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані вст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до матеріалів справи, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, випадків не з`явлення за викликом слідчого не зафіксовано, дані про переховування, перешкоджання кримінальному провадженню, впливання на потерпілих, свідків, інших підозрюваних відсутні і такі не встановлені апеляційною колегією суддів.

Ризик впливу підозрюваним ОСОБА_7 на іншого підозрюваного ОСОБА_12 , заявлений прокурором у клопотанні, судова колегія вважає недоведеним, оскільки як встановлено під час апеляційного розгляду, погрози зі слів ОСОБА_12 , ОСОБА_7 висловлював йому ще до викриття злочинної діяльності. Доказів на підтвердження впливу ОСОБА_7 на будь-якого учасника кримінального провадження вже після застосування до нього домашнього арешту стороною обвинувачення суду не надано.

Відсутність ризиків переховування від органів досудового слідства, на думку колегії суддів, також об`єктивно підтверджується належною процесуальною поведінкою підозрюваного, який тричі 18.11.2015 року, 26.11.2015 року та 02.12.2015 року самостійно з`являвся до залу судових засідань апеляційного суду для участі в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги прокурора. Крім того, як повідомила слідчий у судовому засіданні апеляційного суду, за її викликом підозрюваний ОСОБА_7 з`явився також.

Як також вбачається з ухвали слідчого судді, на підозрюваного ОСОБА_7 крім іншого, покладено обов`язок носити електронний засіб контролю.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту законним, обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і доводи прокурора, зазначені в апеляційній скарзі, висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі, не спростовують.

Приймаючи до уваги вищезазначене, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 7 листопада 2015 року, якою у задоволенні клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

1. 2. 3.