Справа № 136/1310/15-к
УХВАЛА

"12" жовтня 2015 р. м.Липовець Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст 125 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000128 від 08.05.2015 року,

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

29.07.2015 року на розгляд Липовецького районного суду Вінницької області з прокуратури Липовецького району Вінницької області надійшов обвинувальний акт про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст 125 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000128 від 08.05.2015 року.

У підготовчому судовому засіданні, суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, вислухавши думку прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, а також думку інших учасників судового провадження, зокрема сторони захисту - адвоката ОСОБА_6 який заперечував проти призначення судового розгляду, вказуючи на те, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокуроруз наступних підстав.

Згідно статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

При перевірці матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_5 судом встановлено, що наявний у кримінальному провадженні обвинувальний акт не містить посилань про те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п.52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п.58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п.34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини» № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Зі змісту обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_5 вбачається, що обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України у відповідності з вимогами п.5 ч.2 ст.291 КПК України не сформульоване взагалі, оскільки обвинувальний акт містить лише відомості щодо підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного злочину, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та правову кваліфікацію у зв`язку з чим суд першої інстанції не має законних підстав для призначення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 369-372 КПК України, суд, -

У х в а л и в:

Повернути обвинувальний акт про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст 125 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000128 від 08.05.2015 року прокурору прокуратури Липовецького району Вінницької області ОСОБА_7 , в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.. 291 КПК України .

На.ухвалу суду може бути подана апеляція через Липовецький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення
Суддя:ОСОБА_1