В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 534/109/15-к
Провадження 1-кп/534/54/15
23 листопада 2015 року
Комсомольський міський суд Полтавської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 ОСОБА_6
захисників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську кримінальне провадження №0000551:

за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Комсомольська, Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:
- 16.07.2004 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений із випробувальним строком на 1 рік;

- 23.12.2005 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.4 ст.185, ст.304, ч.1 ст.70, ст.76 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений із випробувальним строком 3 роки;
- 24.04.2008 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ст.309 ч.2 КК України до штрафу у сумі 600 грн.;
- 19.01.2011 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. 29.05.2012р. звільнений умовно-достроково на підставі ст.81 КК України, не відбутий термін покарання становить 10 місяців 4 дня;

- 06.01.2014 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.121 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.

- 04.02.2015р. Кременчуцьким районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахувати з 12.12.2014р.

-у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України;

за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Комсомольська, Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого:
- 04.07.2012 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до арешту на строк 3 місяці.Строк відбуття покарання рахувати з 28.04.2012 року. Вирок вступив в законну силу 20.07.2012 року;

- 21.06.2013 року Крюковським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст.307, ст.69 КК України до 5 років обмеження волі із конфіскацією майна, на підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.07.2012 року за ч.1 ст.185 КК України 3 місяці арешту. Остаточне покарання 5 років обмеження волі із конфіскацією майна. Строк відбуття покарання рахувати з 26.04.2012 року. Вирок вступив в законну силу 19.07.2013 року. Звільнений умовно-дострокове 11.08.2014 року на підставі ст.81 КК України, не відбутий строк покарання становить 5 місяців 8 днів;
-у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України
В С Т А Н О В И В:
Епізод (І), 30.07.2014 року о 22 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, перебуваючи на території гаражного товариства № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: вул. Строна м. Комсомольськ Полтавської області, шляхом підбору ключа до замка вхідних дверей гаражу № НОМЕР_2 , проник у дане приміщення, шляхом розбирання стіни проник до погребу гаража № НОМЕР_3 та таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, викрав рибальські сітки із капрону в кількості 8 шт. марки «Путанка трьох стінка» висотою - 1,6 м та довжиною 50 м, вартістю 43 грн. кожна (всього майна на суму 344 грн.) та 60 м мідного зварювального кабелю «К/г 1*35 м» вартістю 500 грн. З місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд. Потерпілим від злочину є ОСОБА_9 , якому завдано матеріального збитку на загальну суму 844 грн.

Епізод (ІІ), 06.12.2014 року о 23 год. 00 хв., ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи умисел на викрадення чужого майна прибули до підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 . Перебуваючи в зазначеному місці, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 , проникли до приміщення даного підвалу. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачені повторно, таємно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів та мети, з вищевказаного підвального приміщення, зрізали кабель ТПП 50х2х0,4 довжиною 40 м, ТПП 30х2х0,4 довжиною 40 м (інв. №12201), ТПП 50х2х0,4 два фрагменти по 15м, ТПП 30х2х0,4 два фрагменти по 15м (інв. №12162) загальною вартістю 1714 грн. 98 коп., що належить ПАТ «Укртелеком».

Однак, виконавши усі дії, які ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 вважали необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від них, оскільки ОСОБА_6 був затриманий працівниками міліції на місці події, а ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину по двом епізодам кримінального провадження визнав повністю та детально пояснив про обставини вчинення кримінального правопорушення.
Суд рахує, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 по І епізоду кримінального провадження відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів, окрім доказів котрі характеризують обвинуваченого, вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України вважає повністю доведеною.
По ІІ епізоду кримінального провадження крім повного визнання ОСОБА_5 своєї вини його вина підтверджується наступними доказами.
Поясненнями обвинуваченого ОСОБА_6 .
Протоколом огляду місця події від 07.12.2014р. з додатками (а.с.167-170).

Постановою від 13.12.2014р. про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів (а.с.162).

Постановою від 10.12.2014р. про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів (а.с.167).

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Показав суду, що в день його затримання, йшов разом із ОСОБА_5 до свого друга ОСОБА_10 . Біля будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_5 спустився до підвалу вказаного будинку з метою справити свої природні потреби, а ОСОБА_6 піднявся до ОСОБА_10 де пробув приблизно 15-20 хв. Після чого, в пошуках ОСОБА_5 спустився до підвалу вказаного будинку, погукав останнього двічі та пройшовши метрів 10-15 побачив ОСОБА_5 який попросив допомогти йому винести зрізані кабелі, проте на його прохання ОСОБА_6 відмовився допомогти та попрямував в напрямку виходу з підвалу. Далі приїхали працівники міліції та затримали його біля кабелів, а ОСОБА_5 в свою чергу втік з місця злочину.

Як доказ винуватості обвинуваченого в судовому засіданні прокурор зазначив наступні письмові докази.

Протокол огляду місця події від 18.12.2014р. з додатками до нього (а.с.155-156), в якому, зокрема, зазначається, що при огляді вікна розташованого в підвальному приміщення будинку АДРЕСА_3 встановлено, що воно закладено цеглою.

Висновок експерта від 26.12.2014р. №869 (а.с.158-161) щодо експертизи ножа вилученого 08.12.2014р. під час огляду місця події підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 .

Протокол огляду місця події від 08.12.2014р. з додатками (а.с.163-165), згідно якого у підвальному приміщення будинку АДРЕСА_3 виявлено ніж загальною довжиною 25 см. Також вхідні двері до підвалу металеві та зачиняються на навісний замок (на час огляду замок відсутній, зовнішні пошкодження дверей не виявлено).

Протокол огляду місця події від 07.12.2014р. з додатками (а.с.167-170), згідно якого об`єктом огляду є підвальне приміщення будинку АДРЕСА_3 , вхід до даного підвалу замикається на металеві двері, що на момент огляду відчинені. На верхній петлі вищевказаних дверей висить відчинений замок. При вході до підвального приміщення на відстані приблизно 3м від входу на землі лежать 7 мотків кабелів загальною довжиною близько 150м. З лівого боку на відстані близько 3м від кабелів лежить полотно для пилки по металу загальною довжиною близько 15 см. В даному приміщення підвалу, біля кабелів знаходився обвинувачений ОСОБА_6 .

Постанова від 13.12.2014р. (а.с.162), якою визнано та приєднано до кримінального провадження ніж завдовжки 25 см із рукояткою чорного кольору в якості речового доказу.

Постанова від 10.12.2014р. (а.с.167) про приєднання до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів: навісного замку; полотна до пилки довжиною 15 см; сім мотків кабелю, загальною довжиною 150 м.

В судовому засіданні також допитані представники потерпілого, свідки, пояснення дав ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що коло він перебував у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 та вчинював кримінальне правопорушення в підвальне приміщення спустився ОСОБА_6 . Після того як ОСОБА_5 відгукнувся не з першого разу ОСОБА_6 пройшов у глуб підвального приміщення метрів 10 та побачив як він змотує зрізані кабелі. На прохання ОСОБА_5 допомогти змотувати кабелі ОСОБА_6 відмовився та попрямував в бік виходу з підвалу, де був затриманий працівниками міліції, а сам ОСОБА_5 втік через отвір у вікні.

Представник потерпілого повідомив, що на пульт охорони миттєво поступає сигнал тривоги, після чого працівник охорони протягом 2-3 хвилин визначає місце де спрацювала сигналізація та повідомляє наряд міліції, останній на вказане місце прибуває протягом 3-5 хвилин.
Свідок ОСОБА_11 показав суду, що працює головним інженером КЖЕП №5. Прийшовши на роботу, зробив обхід будинку АДРЕСА_3 , на задній частині будинку виявив розбитий вентиляційний протяг. Показав суду, що всі двері підвальних приміщень замикаються на замки. У дверях в підвальне приміщенні четвертого під`їзду не було винтового замку, на інших дверях замки були в цілісності. Разом з тим про пору року, коли відбувалися вказані обставини повідомити суду не зміг.

Свідок ОСОБА_12 показав суду, що працює сантехніком у КЖЕП №5.У дверях в підвальне приміщенні четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_3 було зірвано замок. У підвальному приміщенні між 5-м та 6-м під`їздом було пошкоджено метрів 18-20 кабелю шляхом їх підпалу. Підвальні приміщення усіх під`їздів з`єднанні. На задній частині вказаного будинку виявив розбитий вентиляційний протяг. Разом з тим про пору року, коли відбувалися вказані обставини повідомити суду не зміг.

Свідок ОСОБА_13 показав суду, що працює в органах МВС, від чергового поступив дзвінок, що в підвальному приміщені будинку АДРЕСА_3 спрацювала сигналізація. На місце події приїхав у складі слідчо-оперативної групи протягом 7 хвилин. Спочатку оглянули будинок по периметру потім спустилися до підвального приміщення. При огляді підвального приміщення був виявлений ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , який втік через вікно, в якому був отвір. При вході в підвальне приміщення в першій кімнаті знаходилось 2-3 мотки кабелю. ОСОБА_6 знаходився максимум метрах в п`яти від входу в підвал та жодних дій не вчиняв.

Свідок ОСОБА_14 показав суду, що працює на посаді старшого слідчого в МВ Комсомольського МВС. Від чергового поступив дзвінок, що в підвальному приміщені будинку АДРЕСА_3 спрацювала сигналізація. По приїзді на місце, члени слідчо-оперативної групи розійшлися по периметру будинку. ОСОБА_13 крикнув, що біля першого під`їзду в підвальне приміщення відчинені двері. В першій кімнаті підвального приміщення знаходилось 4 мотки кабелю. В вуглі другої кімнаті було виявлено ОСОБА_6 . У другій кімнаті де було виявлено ОСОБА_6 поряд з ним не було кабелів та кабелі не було обрізано. Відстань від обрізаних кабелів до кімнатами де було виявлено ОСОБА_6 приблизно метрів 10. Відстань від входу в підвал до кімнати де було виявлено ОСОБА_6 приблизно метрів 13. Також у підвалі було виявлено частинку полотна пилки. В іншій частині підвалу було виявлено віконце з отвором, в якому було розбите скло або вибито цеглини, звуку розбиття або розбирання цегли ні він, ні ОСОБА_13 не чули.

Допитані у судовому засіданні у якості свідків поняті ОСОБА_15 та ОСОБА_16 показали суду, що були присутніми при огляді місця події, проте щодо обставин зазначеної події змістовних показів суду не надали, пославшись на те що пройшов значний проміжок часу.

Аналізуючи пояснення обвинуваченогоОСОБА_6 , суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. Так, обвинувачений давав чіткі та послідовні пояснення стосовно обставин не вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Надані обвинуваченим пояснення в частині затримання його у підвалі приміщення будинку АДРЕСА_3 узгоджуються із показами свідка ОСОБА_13 , який показав суду, що ОСОБА_6 було затриманого максимум в 5-ти метрах від входу в підвальне приміщення, про зазначені обставини зазначав і сам ОСОБА_6 .

Суд вказує, що між показами свідка ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_14 , протоколом огляду місця події від 07.12.2014р. з додатками, існують суттєві розбіжності як у відстані на якій було затримано обвинуваченого ОСОБА_6 так і у кількості мотків кабелю, що знаходилися у підвалі. Так свідок ОСОБА_13 показав, що ОСОБА_6 було затримано на відстані 5 м від входу в підвал, а свідок ОСОБА_14 вказав суду, ОСОБА_6 було виявлено та затримано у другій кімнаті підвалу на відставні 13 м від входу до нього. Свідок ОСОБА_13 показав суду про 2-3 мотки обрізаних кабелів, свідок ОСОБА_14 про 4 мотки, а згідно протоколу огляду місця події від 07.12.2014р. вилучено 7 мотків кабелю.

Суд критично оцінює показання допитаних у якості свідків понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які будучи присутніми при огляді місця події від 07.12.2014р. не змогли дати змістовних показів, а їх покази були не чіткими та не послідовними. Зокрема, свідок ОСОБА_15 не зміг чітко показати суду чи був обвинувачений ОСОБА_6 при проведенні відповідної процесуальної дії. Свідок ОСОБА_16 , взагалі зазначив до підвального приміщення не спускався, а під час проведення процесуальної дії знаходився у стані алкогольного сп`яніння, про що показав суду під час допиту. Крім того суд вказує, що допитані свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 є колишніми працівниками міліції.

Суд не бере до уваги покази ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , оскільки їхні покази зводяться про обставини виявлені ними біля підвального приміщення 4-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 разом з тим свідок ОСОБА_14 судовому засіданні показав суду, що ОСОБА_13 крикнув, що двері у підвальне приміщення вказаного будинку були відчиненні біля 1-го під`їзду. Крім того у самому протоколі огляду місця події від 07.12.2014р. не зазначається двері у підвальне приміщення якого під`їзду було відчинено. Крім того, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не змогли показати суду період пори року щодо вказаних ними обставин.

Суд також не бере до уваги протокол огляду місця події від 08.12.2014р. згідно якого у підвальному приміщення будинку АДРЕСА_3 праворуч від під`їзду №5 виявлено ніж загальною довжиною 25 см. Оскільки зазначений огляд проводився 08.12.2014р., а кримінальне правопорушення вчинено 06.12.2014р. і з протоколу огляду місця події від 07.12.2014р. не вбачається в підвальному приміщенні якого під`їзду будинку АДРЕСА_3 вчинено кримінальне правопорушення.

Суд також не бере до уваги висновок експерта від 26.12.2014р. №869, оскільки він не підтверджує винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а вказує характеризуючі ознаки ножа загальною довжиною 25 см виявленого у підвальному приміщення будинку АДРЕСА_3 праворуч від під`їзду №5.

Суд вказує, що сам по собі факт знаходження 06.12.2014р. обвинуваченого ОСОБА_6 в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 без інших доказів у їх сукупності, не може слугувати доказом вини ОСОБА_6 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Тобто обов`язок доказувати обвинувачення зовсім не означає доводити його при будь-яких умовах; виконувати одну процесуальну функцію і виконувати її односторонньо - речі різні. Виконуючи свій обов`язок доказування винності обвинуваченого слідчій та прокурор повинні зберігати об`єктивність, не обтяжувати, при відсутності до того підстав, долі обвинуваченого, направляти всю свою діяльність на встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Під час збирання та перевірки доказів суб`єкт доказування спрямовує свою діяльність не на обвинувачення або захист, а на з`ясування обставин скоєного кримінального правопорушення.

Судом під час судового розгляду встановлено, що викладені у вироку обставини були відомі слідчому та прокурору під час складання обвинувального акту. Однак ні слідчий ні прокурор не приділили достатньої уваги вказаним обставинам та не надали відповідної правової оцінки вказаним фактам та непорушним доказам.

Таким чином, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази, як доведення провини ОСОБА_6 у скоєння ним закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, не мають підстав вважатись доказами наявності в діях ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Якщо в ході судового розгляду справи не буде доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, то суд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, яка сама по собі являється нормою прямої дії, та ч.ч. 3, 4 ст. 17 КПК України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Невинність обвинуваченого потрібно встановлювати, але необхідно мати на увазі, що для ухвалення рішення про винуватість особи, його вина повинна бути обов`язково доведена, а для ухвалення рішення про невинність обвинуваченого, вона не обов`язково повинна бути доведена.

Тобто, недоказана винуватість прирівнюється за своїми правовими наслідками до доведеної невинності, а непереборні сумніви у доведеності обвинувачення тлумачаться на користь обвинуваченого.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_6 слід визнати невинуватими та виправдати в зв`язку з недоведеністю його вини.
За вищевикладених обставин суд вважає, що дії іншого обвинуваченого ОСОБА_5 потрібно кваліфікувати: ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у приміщення; за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у приміщення.

У силу ст.66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У силу ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є рецидив злочину.

Потерпілою юридично особою ПАТ «Укртелеком» в особі Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди у сумі 12 004 грн. 03 коп., в обґрунтування якої зазначається про неправомірні дії обвинувачених, що призвели до майнової шкоди, завданої внаслідок злочину.

У судовому засіданні представник потерпілої особи підтримав позов повністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При вирішенні питання, що задоволення цивільного позову, суд бере до уваги, що вина ОСОБА_6 є недоведеною в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.
Судом встановлено, що в результаті злочину ПАТ «Укртелеком» в особі Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» було завдано майнову шкоду у розмірі 12 004 грн. 03 коп., а тому позов в належить до задоволення тільки у частині відшкодування майнової шкоди з ОСОБА_5 .

Судові витрати у справі, за проведення експертизи, становлять 196 грн. 56 коп.
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Згідно даних Комсомольської міської лікарні ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться. За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який схильний до вчинення правопорушень, наявність обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжуює покарання, стан здоров`я, сімейний стан обвинуваченого, наявність матері похилого віку, думку представника потерпілої особи.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і його перевиховання без ізоляції від суспільства, а відповідно, необхідності призначення покарання у вигляді позбавлення воліта призначення остаточного покарання за правилами ст.70 КК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України - виправдати, за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, призначивши йому покарання:

за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі;

за ч.3 ст.185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04.02.2015р. визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.
Речові докази по справі:

-навісний замок - знищити;

-полотно для пилки довжиною 15 см - знищити;

-ніж завдовжки 25 см із рукояткою чорного кольору - знищити;

-сім мотків кабелю загальною довжиною близько 150 м залишити власнику, як йому належні.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експерта у сумі 196 грн. 56 коп.запроведення експертизи.
Цивільний позов публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Полтавської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Полтавської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» майнову шкоду, завдану злочином у сумі 12 004 грн. 03 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 12.12.2014р.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1