Справа № 460/2252/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.10.2015м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові справу у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000323 від 04 грудня 2014 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мічуринськ Тамбовської області Російської Федерації, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ), солдата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2013 року, ОСОБА_5 прийнятий на військову службу за контрактом у військову частину НОМЕР_2 (військова частина - польова пошта НОМЕР_1 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де наказом командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_2 ) № 72-ПМ від 29.11.2013 року призначений на посаду гранатометника 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону цієї частини.

Відтак, з 29.11.2013 року, тобто з дня зарахування ОСОБА_5 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

04 листопада 2014 року, близько 21 год. 00 хв., солдат ОСОБА_5 з метою назавжди ухилитись від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та продовжує незаконно перебувати поза її межами, проводячи час на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно 04 листопада 2014 року, самовільно залишив територію військової частини в якій проходить військову службу, за сімейними обставинами.
В скоєному він щиро розкаюється, розуміє, що вчинив протиправні дії. Просить суворо його не карати, не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 його винуватість стверджується зібраними в ході досудового та судового слідства доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000323 від 03 грудня 2014 року та матеріалах судової кримінальної справи №460/2252/15-к. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому провадженні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового провадження. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій,

-2-

роз`яснивши, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даними нормами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 , всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, положень п. 4 ч.1, п. п. 1, 3 ч.3 ст. 24 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу будучи військовослужбовцем, маючи намір ухилитись від військової служби, 04.11.2014 року, близько 21 год. 00 хв., без поважних причин, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 і підлягає відповідальності за ч. 1 ст.408 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , як пом`якшуючі вину обставини, суд визнає те, що він в скоєному розкаявся та з`явився із зізнанням.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не добуто.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, в той же час щиро розкаюється у вчиненому, сам з`явився із зізнанням, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, кримінальним правопорушення не заподіяв матеріальної шкоди, має на утриманні малолітню дитину.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строк якого закінчився 23.08.2015 року, судом не продовжувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з відбування покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Застосувати до засудженого ОСОБА_5 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до ст.76 КК України, під час іспитового строку зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не покидати територію військової частини-польова пошта НОМЕР_1 без дозволу командира військової частини, а у разі його звільнення повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Командиру військової частини-польова пошта НОМЕР_1 здійснювати контроль за поведінкою засудженого військовослужбовця ОСОБА_5 , а у разі його звільнення з військової частини, контроль за виконанням вироку покласти на органи кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання засудженого.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.
Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: