Єдиний унікальний номер 725/5046/14-к
Номер провадження 1-кп/725/206/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

та обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000023 від 14.08.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Грозинці, Хотинського району, Чернівецької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , не одруженого, раніше не судимого,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , не одруженого, раніше не судимого,

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_4 , не одруженого, раніше не судимого,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_4 , одруженого, раніше не судимого,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_5 , не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 та ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 обвинувачуються у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій групою осіб без попередньої змови між собою та інше умисне невиконання наказу вчинене групою осіб, повторно при наступних обставинах.

Так, 08 квітня 2014 року ОСОБА_11 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_7 , яку проходив на посаді номеру обслуги гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , а в подальшому у військовій частині НОМЕР_2 , у військовому званні «молодший сержант».

08 квітня 2014 року ОСОБА_12 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_7 , яку проходив у військовій частині НОМЕР_1 , а у подальшому в військовій частині НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат».

08 квітня 2014 року ОСОБА_13 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_8 , яку проходив на посаді водія 1 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , а в подальшому у військовій частині НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат».

08 квітня 2014 року ОСОБА_14 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_9 , яку проходив у військовій частині НОМЕР_1 , а в подальшому у військовій частині НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат».

08 квітня 2014 року ОСОБА_15 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_10 , яку проходив па посаді водія військової частини НОМЕР_1 , а у подальшому в військовій частині НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат».

08 квітня 2014 року ОСОБА_16 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_11 , яку проходив на посаді номера обслуги 3 розрахунку 2 гаубичного артилерійського взводу 2 гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , а в подальшому у військовій частині НОМЕР_2 , на зазначеній посаді у військовому званні «солдат».

Статтями 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Проходячи військову службу на вище вказаних посадах військовослужбовці ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 30, 37, 128, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут) та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статтею 30 Статуту передбачено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання, а підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу.

Відповідно до статті 128 Статуту рядовий (матрос) зобов`язаний точно, ініціативно, сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

06 серпня 2014 року т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 майором ОСОБА_18 видано наказ № 145 «Про організацію та проведення бойового злагодження зведених підрозділів», відповідно до якого особовому складу військової частини НОМЕР_2 належало виїхати за межі Чернівецької області на 235 загальновійськовий полігон для проведення бойового злагодження.

07 серпня 2014 року близько 15 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_6 , майор ОСОБА_18 , будучи начальником за військовим званням та командиром за посадою по відношенню до солдат та сержантів частини, у клубі військової частини, в усній формі довів до особового складу військової частини НОМЕР_2 наказ № 145 від 06.08.2014 року «Про організацію та проведення бойового злагодження зведених підрозділів».

Однак, зазначений наказ викликав обурення у військовослужбовців частини, молодшого сержанта ОСОБА_11 , солдата ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які будучи військовослужбовцями мобілізованими на особливий період і діючи групою осіб без попередньої домовленості між собою, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 30, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, усвідомлюючи, що на виконання вимог зазначеного наказу вони зобов`язані вибути за межі Чернівецької області, відчуваючи свою безкарність, з метою уникнення проходження військової служби за межами Чернівецької області, умисно, відкрито відмовились виконати зазначений вище наказ та, у подальшому до нового місця служби не вибули.

Крім того, 13 серпня 2014 року близько 08 години 15 хвилин т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_18 на стройовому плацу військової частини, за адресою: АДРЕСА_6 , довів до особового складу наказ командира військової частини НОМЕР_2 №73 від 13.08.2014 про виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та їх переведення для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), що дислокується в АДРЕСА_7 .

Однак, військовослужбовці, молодший сержант ОСОБА_11 та солдати ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 та ОСОБА_16 , діючи групою осіб, без попередньої змови між собою, повторно, у порушення вищевказаних вимог законодавства України, через особисту недисциплінованість, з метою уникнення проходження військової служби за межами Чернівецької області, умисно, відмовились виконати зазначений вище наказ командира частини та, у подальшому до нового місця служби не вибули.

Таким чином, військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_11 та солдати ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 та ОСОБА_16 , будучи мобілізованими на особливий період, всупереч вимогам ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 30, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи те, що на виконання вимог наказу командира військової частини НОМЕР_2 №145 від 06.08.2014 року вони зобов`язані вибути на 235 загальновійськовий полігон для проведення бойового злагодження, а також будучи повідомленими про відповідальність за невиконання наказу, через особисту недисциплінованість, з метою уникнути вибуття за межі Чернівецької області, 07 серпня 2014 року біля 15.00 год., перебуваючи в приміщенні клубу військової частини, за адресою: АДРЕСА_6 , діючи групою осіб у складі перелічених вище військовослужбовців, без попередньої домовленості між собою, умисно, відкрито відмовився виконати вищезазначений наказ начальника, чим вчинили непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену групою осіб без попередньої змови між собою.

Крім того, вказані військовослужбовці, будучи мобілізованими на особливий період, всупереч вимогам ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 30, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ознайомленими та усвідомлюючи те, що на виконання вимог наказу командира військової частини НОМЕР_2 №73 від 13.08.2014 вони зобов`язані вибути до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_7 ), а також будучи повідомленими про відповідальність за невиконання наказу, через особисту недисциплінованість, з метою уникнути вибуття за межі Чернівецької області, 13 серпня 2014 року, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_6 , діючи групою осіб у складі перелічених військовослужбовців, повторно, умисно, відмовилися виконати вищезазначений наказ начальника і до нового місця служби не вибули, чим вчинили непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену групою осіб без попередньої змови між собою.

В ході судового розгляду даного кримінального провадження, 15 вересня 2015 року між заступником військового прокурора Чернівецького гарнізону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_12 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_9 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_12 зобов`язався повністю визнати свою винуватість в обсязі підозри у судовому провадженні.

Крім цього, враховуючи всі обставини справи, особу винного та наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_12 із урахуванням ст. 69 КК України за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн.

Також, 15 вересня 2015 року між заступником військового прокурора Чернівецького гарнізону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_11 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_11 зобов`язався повністю визнати свою винуватість в обсязі підозри у судовому провадженні.

Крім цього, враховуючи всі обставини справи, особу винного та наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого і істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_11 із урахуванням ст. 69 КК України за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України увиді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 350 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5950 грн.

Також, 15 вересня 2015 року між заступником військового прокурора Чернівецького гарнізону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_13 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_21 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_13 зобов`язався повністю визнати свою винуватість в обсязі підозри у судовому провадженні.

Крім цього, враховуючи всі обставини справи, особу винного та наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого і істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_13 із урахуванням ст. 69 КК України за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_13 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн.

Крім того, 15 вересня 2015 року між заступником військового прокурора Чернівецького гарнізону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_17 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_9 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_17 зобов`язався повністю визнати свою винуватість в обсязі підозри у судовому провадженні.

Крім цього, враховуючи всі обставини справи, особу винного і наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого і істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_17 із урахуванням ст. 69 КК України за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_17 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 350 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5950 грн.

Також, 15 вересня 2015 року між заступником військового прокурора Чернівецького гарнізону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_15 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_15 зобов`язався повністю визнати свою винуватість в обсязі підозри у судовому провадженні.

Крім цього, враховуючи всі обставини справи, особу винного і наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_15 із урахуванням ст. 69 КК України за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_15 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн.

Також, 15 вересня 2015 року між заступником військового прокурора Чернівецького гарнізону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_16 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_16 зобов`язався повністю визнати свою винуватість в обсязі підозри у судовому провадженні.

Крім цього, враховуючи всі обставини справи, особу винного, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_16 із урахуванням ст. 69 КК України за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК Україниу виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_16 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн.

Сторонам відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження даних угод про визнання винуватості для прокурора та обвинувачених є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ч. 4 ст. 394 та ч. 3 ст. 424 КПК України, а для обвинувачених - також їх відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Обвинувачені розуміють, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

Обвинуваченим відомо і зрозуміло, що відповідно до вимог ст.476 КПК України за наслідком невиконання даних угод про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку.

Обвинуваченим відомо і зрозуміло, що умисне невиконання даних угод про визнання винуватості є підставою для їх притягнення до відповідальності, встановленої ст. 389-1 КК України.

У судовому засіданні прокурор, обвинувачені та їх захисники підтримали укладені угоди про визнання винуватості від 15 вересня 2015 року та просили суд про їх затвердження. При цьому, обвинувачені, кожен окремо, у повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаялися, а також надали свою згоду на призначення їм узгодженої умовами угодами міри покарання.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу наявності підстав для затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинувачених, а також перевіривши умови угоди на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що у суду відсутні підстави для відмови у її затвердженні.

При цьому, суд зазначає, що вина обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, окрім визнавальних показів самих обвинувачених, також знайшла своє підтвердження в ході розгляду кримінального провадження та доведена наданими стороною обвинувачення належними та допустимими доказами.

Так, відповідно до вимог п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як було встановлено судом, обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 та ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій групою осіб без попередньої змови між собою та інше умисне невиконання наказу вчинене групою осіб, повторно.

Враховуючи норму ст.12 КК України, злочини, передбачені ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 та ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України належать до категорії злочинів середньої тяжкості.

Крім того, враховуючи в сукупності обставини, які пом`якшують покарання обвинувачених, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_11 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 03.10.2013 року з діагнозом гостра інтоксикація алкоголем, за місцем проживання характеризується позитивно, є особою молодого віку та має на утриманні пристарілих батьків, обвинувачений ОСОБА_16 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, обвинувачений ОСОБА_15 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, за місцем проживання до нього зауважень немає, одружений, обвинувачений ОСОБА_12 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, є особою молодого віку, за місцем проживання також характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обвинувачений ОСОБА_13 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу неодноразових гострих алкогольних інтоксикацій, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, є особою молодого віку, обвинувачений ОСОБА_17 раніше не судимий, за місцем проходження служби зарекомендував себе з позитивної сторони, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, працелюбний, займається спортом, у спілкуванні ввічливий, спокійний, має на утриманні батьків-пенсіонерів, доглядає за хворим батьком, суд вважає можливим на підставі положень ст.ст. 53, 69, 70 КК України призначити обвинуваченим узгоджену в угодах міру покарання у виді штрафу.

Також судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Також судом встановлено, що умови даних угод відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості, укладених між обвинуваченими та прокурором, а також призначення обвинуваченим узгодженої умовами угоди міри покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Керуючись ст.ст. 376,468-470,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити укладену 15 вересня 2015 року між заступником військового прокурора Чернівецького гарнізону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_12 угоду про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_12 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 та ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України, і за їх вчинення призначити йому узгоджену в угоді міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України:

?за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

?за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн.

Затвердити укладену 15 вересня 2015 року між заступником військового прокурора Чернівецького гарнізону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_11 угоду про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 та ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України, і за їх вчинення призначити йому узгоджену в угоді міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України:

?за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

?за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 350 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5950 грн.

Затвердити укладену 15 вересня 2015 року між заступником військового прокурора Чернівецького гарнізону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_13 угоду про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_13 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 та ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України, і за їх вчинення призначити йому узгоджену в угоді міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України:

?за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

?за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_13 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн.

Затвердити укладену 15 вересня 2015 року між заступником військового прокурора Чернівецького гарнізону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_17 угоду про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_17 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 та ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України, і за їх вчинення призначити йому узгоджену в угоді міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України:

?за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

?за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_17 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 350 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5950 грн.

Затвердити укладену 15 вересня 2015 року між заступником військового прокурора Чернівецького гарнізону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_15 угоду про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_15 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 та ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України, і за їх вчинення призначити йому узгоджену в угоді міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України:

?за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

?за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_15 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн.

Затвердити укладену 15 вересня 2015 року між заступником військового прокурора Чернівецького гарнізону ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_16 угоду про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_16 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 та ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України, і за їх вчинення призначити йому узгоджену в угоді міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України:

?за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

?за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 402 КК України у виді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_16 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн.

Обраний запобіжний захід ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у виді домашнього арешту та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 у виді застави - залишити до вступу вироку в законну силу без змін.

Після набрання вироком законної сили внесену ОСОБА_22 заставу в розмірі 25000 грн., ОСОБА_23 в розмірі 25000 грн. та ОСОБА_24 в розмірі 25000 грн. - повернути заставодавцям.

На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1