Справа № 694/67/16-к Провадження №1-кс/694/22/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
19.01.2016 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васютинці Чорнобаївського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимий вироком Звенигородського районного суду від 13.02.2015р. за ч. 1 ст. 309 КК України, -
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289 КК України, ч.2 ст.190 КК України, та ч.2 ст.289 КК України,
18.01.2016 старший слідчий Звенигородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Звенигородської місцевої прокуратури в Черкаській області ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 , 24.11.2015року близько 11 години перебуваючи в м.Звенигородка по вулиці Комінтерна, поблизу приміщення поліклінічного відділення Звенигородської ЦРЛ умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, підійшов до мопеда марки «Xonda Dio» вартістю 7913 (сім тисяч дев`ятсот тринадцять ) гривень, який належить ОСОБА_9 , впевнившись у відсутності сторонніх осіб які б могли перешкодити здійсненню кримінального правопорушення, взяв за кермо мопеда руками та почав його штовхати до провулку Березки, що в місті Звенигородка, при цьому із місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши збитки потерпілому на вище вказану суму.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.
Він же, повторно, 12.12.2015року близько 15 години перебуваючи в АДРЕСА_2 умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_10 переконав його надати йому у тимчасове користування бетонозмішувач марки «Зубр», який в подальшому продав, внаслідок чого незаконно заволодів майном ОСОБА_10 на суму 2700 (дві тисячі пятсот) гривень, чим завдав потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
15.01.2016 року ОСОБА_6 було оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України, 15.01.2016року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.190 КК України та 18.01.2016року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України. ОСОБА_6 в інкримінованих йому правопорушеннях свою вину визнав повністю.
Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних злочинів є обґрунтованою, в матеріалах справи є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які свідчать про наявність ознак злочину, а саме: даними показів потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ; даними показів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; даними звітів товарознавчих експертиз від 12.01.2016р. та від 14.01.2016р.; даними протоколів прийняття заяв про вчинені кримінальні правопорушення та ін.
Крім того, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 , немає постійного місця проживання та ніде не працює і не навчається, а також немає стійких соціальних зв`язків та постійного джерела доходу, тому існує ризик що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; також, враховуючи те, що на даний час йому оголошено про підозру у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, тому є обґрунтованим ризик, що він може вчинити й інші кримінальні правопорушення.
Крім того слідчий вказує, що 18.12.2015, ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та 24.12.2015 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та в подальшому матеріали досудового розслідування об`єднано в одне кримінальне провадження і направлено до суду з обвинувальним актом, що ще раз підтверджує наявність обґрунтованих ризиків щодо вчинення ним в подальшому інших кримінальних правопорушень.
Слідчий Звенигородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав повністю та просить його задовольнити.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав дане клопотання та просить його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_5 заперечили щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289 КК України, ч.2 ст.190 КК України, та ч.2 ст.289 КК України.
15.01.2016р. та 18.01.2016р. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, ч.2 ст.190 КК України, та ч.2 ст.289 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Слідчий суддя, вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховує тяжкість покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, майновий стан підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного; повторність умисних корисливих злочинів; також враховано, що ОСОБА_6 раніше судимий вироком Звенигородського районного суду від 13.02.2015р. за ч. 1 ст. 309 КК України, враховуючи те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а для запобігання ризикам, які зазначено у клопотанні та наведено у судовому засіданні, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, відтак клопотання підлягає задоволенню.
Слідчий суддя вважає, що є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра, зокрема їх системність, повторність злочинів; корисливі мотиви злочинних дій, що ставляться ОСОБА_6 у провину, відтак наявний ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Також на наявність ризику вчинення нових правопорушень вказує і те, що ОСОБА_6 раніше судимий та крім того18.12.2015р. йому пред`явлено обвинувачення у іншому кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 190 КК України. Відтак ризики щодо вчинення ним в подальшому інших кримінальних правопорушень є обґрунтованими.
Крім того слідчий суддя вважає обґрунтованим ризик можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 не має постійного місця проживання, а домоволодіння, у якому він зареєстрований було ним відчужене, що підтверджується свідченнями останнього в судовому засіданні. В судовому засіданні ОСОБА_18 повідомив, що мешкає у сестри в смт. Катеринопіль, проте доставлений співробітниками міліції був з Чорнобаївського району, відтак не має постійного місця проживання. Також даний ризик підтверджується відсутністю у ОСОБА_6 родини, місця роботи, будь-яких стійких соціальних зв`язків.
Також слідчий суддя враховує, що свідки вчинення правопорушень безпосередньо не допитані судом, відтак наявний ризик можливого впливу підозрюваним на очевидців подій та на потерпілих у даному кримінальному провадженні.
Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Отже, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.
А тому, відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава може бути визначена в розмірі 50 розмірів мінімальної заробітної плати, що відповідно, становить 60 900,00 грн., дане рішення прийняте із урахуванням сімейного та матеріального положення підозрюваного, обставин кримінального правопорушення, досліджених даних про його особу та ризиків, висвітлених у клопотанні. При цьому, враховуючи тяжкість злочину, слідчий суддя вважає визначити заставу у розмірі, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Враховуючи наведене, керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194,196,197,202,205,395,532,534 КПК України, слідчий суддя,
клопотання старшого слідчого Звенигородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васютинці Чорнобаївського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого, - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів.
Строк тримання під вартою рахувати з 19.01.2016 р.
Строк дії ухвали - до 18.03.2016 р. включно.
Одночасно визначити запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Звенигородського районного суду Черкаської області
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.
Роз`яснити, у відповідності до ч.3 ст. 183 КПК України, підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі внесення ним, або іншою особою застави, відносно нього може бути змінена міра запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду та органу розслідування, не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти їх про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон. .
У разі застосування запобіжного заходу у виді застави покласти зазначені обов`язки на ОСОБА_6 строком 60 днів, тобто до 18.03.2016 року включно.
У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1