Справа № 127/5049/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чуків Немирівського району Вінницької області, громадянки України, заміжньої, пенсіонерки, яка має статус «дитина війни», з середньою освітою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 22.11.1995 року Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області, раніше несудимої,

- у вчиненні злочину передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001388 від 06.03.2015 року, -

В С Т А Н О В И В :
27.02.2015 року о 14:45 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні першого залу «Укрпошти», що на площі Г.Сталінграду, 2, в м. Вінниці, побачивши на нижній полиці прилавку жіночу сумочку чорного кольору, яка належала ОСОБА_6 та матеріальної цінності для неї не становила, умисно, з корисливих мотивів, діючи таємно, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, скоїла крадіжку вищевказаної сумки, в якій знаходились грошові кошти в сумі 8050 гривень, паспорт громадянина України та службове посвідчення, видані на ім`я ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, завдавши таким чином ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 8050 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину не визнала, суду пояснила, що 27.02.2015 року вона з чоловіком пішла на пошту заплатити за комунальні послуги. Її чоловік має вади зору, тому він залишився сидіти неподалік на лавочці. Коли оплачувала послуги, помітила сумочку. Озирнувшись навколо, вона побачила, що в залі майже нікого не було, була лише одна жінка, з поведінки якої вона зрозуміла, що та не має відношення до знайденої сумки. Коли вона заглянула в сумку, побачила в ній паспорт, маленькі папірці та гаманець, в якому було кілька гривень. вона побоялась залишити сумочку на пошті, щоб ніхто її не викрав, в зв`язку з чим вирішила взяти її з собою, щоб повернути власнику. Підійшовши до свого чоловіка, вона попросила у нього пакет, в який поклала знайдену сумку, щоб її було зручно нести. Чоловіку про знахідку вона не повідомляла. Вдома вона покинула сумку у веранді, проте ввечері вирішила з`ясувати власника, для чого заглянула в сумку та достала папірці, які були всередині, з метою знайти номер телефону власника. В цей час вона випадково зачепила дно сумки та розправляючи його, побачила замочок, відкривши який, побачила гроші, яких було біля 9 тисяч гривень. Оскільки було дуже пізно, вона не мала змоги кудись її повернути та розповіла про знахідку чоловіку, який наказав їй повернути сумку. Вона вирішила віддати сумку наступного дня. Розуміючи, що її виявлять по записам з камер відеоспостереження та по квитанціям, і прийдуть забрати знахідку, вона знала, що обов`язково зможе таким чином повернути сумку власнику. Коли все ж таки ніхто не прийшов, на тертій день, з метою повернути знайдене, вони з чоловіком пішли на вулицю Тарнагородського, де хотіли знайти місце проживання власника сумки, однак не знайшли та повернулися додому чекаючи, що хтось сам обов`язково звернеться до них. Наступного дня вони з чоловіком пішли на пошту, де вона залишила сумочку, однак гроші залишила в себе з метою їх збереження, розуміючи, що обов`язково хтось звернеться до неї щодо повернення грошей, що й сталося, так як наступного дня до неї прийшли працівники міліції. Вона зраділа, що зможе повернути знайдене. Працівники міліції запитували, чи була вона 27.02.2015 року на пошті та чи бачила вона, що там є камери відеоспостререження, на що вона відповіла, що знає про камери, і що вона розуміла, що таким чином її можна знайти та бажала цього. Працівники міліції зачитали їй заяву потерпілої та вона одразу віддала їм грошові кошти в сумі 8050 грн.

Вказала, що завдану потерпілій шкоду відшкодувала у повному обсязі.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою вини у скоєнні злочину, її вина повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджується показаннями потерпілої, свідків, а також іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснила, що 27.02.15 року, біля 14:45 години, вона на прилавку пошти по вулиці Г.Сталінграду, 2, в м. Вінниці забула сумочку, в якій був паспорт, посвідчення кондуктора, грошові кошти в сумі 8050 грн. Коли прийшла здавати гроші, виявила пропажу. Повернувшись на місце вона не знайшла сумочки, тому одразу звернулася в паспортний стіл та до працівників міліції. Вона знала, що в залі пошти працювали камери відео спостереження та таким чином сподівалась повернути своє майно.

04.03.2015 року їй з роботи зателефонувала співробітниця, яка повідомила, що знайшлася сумочка та сказали прийти її забрати, їй повернули паспорт, посвідчення та сумочку. 05.03.2015 року працівники міліції повернули їй грошові кошти в сумі 8050 грн.

ОСОБА_4 вперше вона побачила в себе на роботі, яка приходила після повернення викраденого та запитувала, чи вона написала заяву в міліцію, обвинувачена повідомляла, що вона повернула усе викрадене, просила не писати заяву в міліцію.

Повідомила, що завдану шкоду їй відшкодовано в повному обсязі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він являється оперуповноваженим ВМВ УМВС України у Вінницькій області. На території його обслуговування, на площі Г.Сталінграду, на пошту підкинули сумочку, яка була викрадена раніше, в зв`язку з чим вони витребували відеозапис з камер спостереження пошти та при перегляді відеозапису виявили особу похилого віку, яка підкинула сумочку. Переглянувши відео за 27.02.2014 року, було встановлено, що ця ж особа похилого віку була з чоловіком на пошті та викрала сумочку. Особу підозрюваної встановили по відеозапису з камер спостереження та по відомостях про платежі. В чоловіка обвинуваченої була куртка, яка одразу запам`ятовувалась, тому коли вони прийшли додому до підозрюваної та побачили в прихожій куртку, яку одразу впізнали.

Громадянка спочатку не хотіла розповідати про викрадення, але коли їй повідомили про відеозапис з камер спостереження, повідомила, що взяла на пошті сумочку, яку потім повернула. Коли приїхали до обвинуваченої додому, кошти були в ОСОБА_4 та вона їх видала.

Допитаний в судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_8 , суду пояснив, що він зі своєю дружиною ОСОБА_4 27.02.2015 року ходив на пошту оплачувати комунальні послуги. В той час, коли дружина була біля каси, він сидів осторонь, на лавочці. Вже вдома дружина повідомила, що забрала з пошти чужу жіночу сумку, оскільки не хотіла її там залишати, мала намір сама повернути сумку власниці. Вони мали намір віднести сумку власниці, проте одразу цього не зробили через погані погодні умови. Через день після цих подій вони пішли на вулицю Тарнагородського в м. Вінниці, оскільки адресу знайшли в паспорті, який був в сумці, проте в квартиру не піднялися, так як боліли ноги, а тому лише були біля будинку, після чого пішли додому. Мали повторно поїхати до власниці сумки, проте цього не зробили. Дружина віднесла сумку на пошту, а гроші залишила в себе та чекала, що хтось сам звернеться до неї за грошима, а згодом до них прийшли працівники міліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_9 , суду пояснила, що вона являється сусідкою ОСОБА_4 та їй відомо, що її сусідку притягують до кримінальної відповідальності. Одного дня, коли вона була вдома, до неї прийшли працівники міліції, з якими вона пройшла до помешкання ОСОБА_4 , де була увесь час, поки там перебували працівники міліції. На запитання працівників міліції, ОСОБА_4 повідомила, що взяла на пошті сумку з грошима, після чого видала грошові кошти, а щодо сумки повідомила, що повернула її на пошту. Працівник міліції складав якісь документи, які ОСОБА_4 підписала.

Крім показань обвинуваченої ОСОБА_4 , яка вину у вчинені інкримінованого злочину не визнала, однак визнала фактичні обставини справи, показань потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які узгоджуються з показаннями обвинуваченої, вина ОСОБА_4 підтверджується також і іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.03.2015 року за участю ОСОБА_4 , в ході якого зі слів останньої було відтворено обставини вчинення нею злочину 27.02.2015 року (т.1 а.с. 52-55);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.03.2015 року за участю ОСОБА_6 , в ході якого зі слів останньої було відтворено обставини викрадення її майна 27.02.2015 року (т.1 а.с. 56-60);

- протоколом огляду предмету та документу від 06.03.2015 року, а саме грошей в сумі 8050 грн., паспорта громадянина України та службового посвідчення (а.с. 62);

- заявою ОСОБА_4 від 05.03.2015 року про добровільну видачу грошових коштів в сумі 8050 гривень, які вона 27.02.2015 року забрала разом із сумочкою в приміщенні «Укрпошти» на території залізничного вокзалу (а.с. 63);

- протоколом огляду предмету від 11.03.2015 року, а саме CD-R диску, на якому знаходиться 5 файлів з записом за 27.02.2015 року та 04.03.2015 року, на яких зафіксовано за яких обставин жінка похилого віку 27.02.2015 року викрала сумку та 04.03.2015 року повернула сумку в приміщенні пошти (а.с. 64-65) та оглянутими файлами з CD-R диску копією з камер відеоспостереження в приміщенні «Укрпошти» на площі Г. Сталінграду, 2, в м. Вінниці (а.с. 66);

- відповіддю з Вінницької дирекції УДП поштового зв`язку «Укрпошта» №1 від 10.03.2015 року, згідно якого старшому слідчому відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_10 надано відповідь про те, що запис з камер відео спостереження в приміщенні «Укрпошта», що на площі Г.Сталінграду, 2 в м. Вінниці в період часу з 14:30 до 15:30 години 27.02.2015 року та 04.06.2015 року в першій половині дня не представляється за можливе, в зв`язку з тим, що відео записується на сервер та не переписується, проте відеозаписи можна скопіювати на інші носії інформації (а.с. 67);

- постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_10 від 11.03.2015 року про визнання речовим доказом CD-R диску з відеозаписом з «Укрпошти» на площі Г.Сталінграду, 2 у м. Вінниці та приєднання його до матеріалів справи (а.с. 68);

- постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_10 від 06.03.2015 року про визнання речовим доказом сумочки, грошей в сумі 8050 гривень, паспорта громадянина України та службового посвідчення, виданих на ім`я ОСОБА_6 та повернення їх на зберігання під розписку ОСОБА_6 (а.с. 70).

Проаналізувавши показання обвинуваченої ОСОБА_4 , яка вину у вчинені інкримінованого злочину не визнала, однак визнала фактичні обставини справи, що узгоджуються з обставинами, зафіксованими на відеозаписі з камер відеоспостереження, показаннями потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , дослідивши та проаналізувавши усі докази зібрані в кримінальному провадженні та досліджені судом в судовому засіданні в їх сукупності, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При цьому показання обвинуваченої ОСОБА_4 стосовно того, що вона не викрадала сумку з грошовими коштами, а просто взяла її з метою збереження, а також позицію сторони захисту стосовно того, що обвинувачена вчинила таким чином через незадовільний стан свого здоров`я, який вплинув на її здібності раціонально мислити та діяти, суд розцінює як природну захисну реакцію та намагання обвинуваченою уникнути відповідальності за скоєний злочин, оскільки такі позиція і показання ОСОБА_4 спростовуються показаннями потерпілої, яка вказувала, що одразу ж повернулася в пошуках своєї сумки, а також допитаних в судовому засіданні свідків, зокрема свідка ОСОБА_7 , який в своїх показаннях повідомив, що при приході його до ОСОБА_11 , остання не одразу повідомила про те, що вона нібито знайшла сумку з грішми, а лише погодилась усе розповісти після того, як він повідомив обвинуваченій про наявність відеозапису з камер спостереження. Водночас оглянутим відеозаписом з камер спостереження приміщення пошти, вбачається, що в приміщенні, окрім ОСОБА_4 та її чоловіка, також були і інші люди, до яких обвинувачена могла б та повинна була б звернутися, в зв`язку з виявленням знахідки, якби не мала на меті вчинити крадіжку.

Крім того, суд враховує, що обвинувачена в своїх показаннях зазначила, що вона здійснювала заходи для відшукування власника, ходила до місця проживання ОСОБА_6 , однак не зайшла до квартири останньої та сумку з грошима не повернула, при цьому на протязі п`яти днів ОСОБА_4 не звернулася до правоохоронних органів з метою повернути знайдене, що свідчить про стійкий умисел обвинуваченої на вчинення крадіжки. Також суд враховує, що стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження позиції про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_4 , який би міг вплинути на її здібності раціонально мислити та діяти, оскільки на протязі п`яти днів обвинувачена ходила до будинку потерпілої, а також повернула на пошту сумку ОСОБА_6 , при цьому залишивши в себе грошові кошти.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 являється особою раніше не судимою, вперше вчинила злочин (а.с.71), однак свою вину у скоєнні злочину не визнала, у вчиненому не розкаялась, при цьому на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 72-73), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 74) обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченої.

Так, обставин, які б відповідно до ст. 66 КК України пом`якшували чи відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченої ОСОБА_4 в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, особи обвинуваченої, яка являється особою похилого віку, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без її ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді штрафу, в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 185 КК України.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 53, 65-67 КК України, ст. ст. 100, 368-371, 373, 374 КПК України суд, -

з а с у д и в :
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази в кримінальному провадженні:

- CD-R диск з відеозаписом з «Укрпошти» на площі Г.Сталінграду, 2 у м. Вінниці, приєднаний до матеріалів судового провадження (а.с. 66) залишити в матеріалах судового провадження;

- жіночу сумочку, гроші в сумі 8050 гривень, паспорта громадянина України та службове посвідчення, видані на ім`я ОСОБА_6 , передані на зберігання під розписку ОСОБА_6 залишити власнику (а.с. 69-70).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору

Суддя: