Дата документу 10.02.2016
Справа № 501/157/16-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівська Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за звинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 та проходячи її на посаді начальника служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою тимчасово ухилитися від військової служби, 30 липня 2015 року в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконного був відсутній за місцем проходження військової служби до 25 січня 2016 року.
Таким чином, ОСОБА_6 , як військовослужбовець військової служби за контрактом, своїми умисними діями, які виразилися у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив злочин, передбачений ст. 407 ч. 4 КК України.
27 січня 2016 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, сторонами погоджено покарання ОСОБА_6 у виді 8 (восьми) місяців тримання в дисциплінарному батальйоні.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди. Його позиція підтримана захисником ОСОБА_5 .
Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили затвердити угоду про визнання винуватості від 27 січня 2016 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурорів, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченого змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором Військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_6 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховано наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, що істотно зменшує міру тяжкості вчиненого злочину, у зв`язку з чим застосовано дію ч. 1 ст. 62 та ч. 1 ст. 69 КК України з призначенням ОСОБА_6 основного покарання нижче нижчої межі, встановленої санкцією ст. 407 ч. 4 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Суд врахував наступні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 беззастережне визнання вини, щире каяття, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, а саме наявність хворих батьків пенсійного віку.
Обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.
За таких обставин суд вважає можливим затвердити укладену між сторонами угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджену сторонами міру покарання у виді 8 (восьми) місяців тримання в дисциплінарному батальйоні.
Судом враховується положення ст.72 ч.5 КК України, до якої було внесено зміни Законом України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», відповідно до яких зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З обвинувального акту та долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що фактичний час затримання ОСОБА_6 25 січня 2016 року о 16.30 годин, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2016 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із чим підлягає зарахуванню в строк відбування покарання засудженому час його попереднього ув`язнення та перебування під вартою, а саме з 25 січня 2016 року до моменту постановлення вироку, тобто до 10 лютого 2016 року, включно, разом з цим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком чинності суд залишає не змінним.
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що наступне зарахування, зокрема у випадку тримання особи під вартою до набрання вироком законної сили, здійснюється місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, або апеляційним судом в разі оскарження вироку.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги положення ст. 72 КК України, та керуючись ст.ст. 62, 69, 407 КК України, ст. ст. 370, 374, 469, 473, 474, 475, 476 КПК України,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 січня 2016 року між прокурором Військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 62 та ч. 1 ст. 69 КК України - 8 (вісім) місяців тримання в дисциплінарному батальйоні.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 25 січня 2016 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КПК України зарахувати ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення, з моменту його затримання та знаходження під вартою до ухвалення вироку суду, а саме, з 25 січня 2016 року по 10 лютого 2016 року, що становить 17 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить один місяць 4 дні позбавлення волі, або тримання в дисциплінарному батальйоні.
Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 у виді тримання під вартою - залишити незмінним до набрання вироком законної сили.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судом також роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та засудженому. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Суддя