Справа № 175/4023/15-к
Провадження № 1-кп/175/167/15
Вирок
Іменем України
26 жовтня 2015 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне кримінальне провадження № 0000548 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призваного за мобілізацією на військову службу, яку проходив у військовій частині ПП на посаді водія, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

06 квітня 2014 року згідно наказу № 24 ОСОБА_4 призваний по мобілізації на військову службу до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 та призначено на посаду водія.

Відповідно до п.1 додатку № 1 до Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року № 2471-XII боєприпаси не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб, інших держав на території України.

Згідно п.11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження положення про дозвільну систему» № 576 від 12 жовтня 1992 року, порядок придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, бойових припасів до неї, інших предметів і матеріалів, на які поширюється дозвільна система, у Збройних Силах, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, Держспецзв`язку, а також у митній службі визначається законами, актами Кабінету Міністрів України та іншими нормативно-правовими актами, у тому числі Міноборони, МВС, інших центральних органів виконавчої влади, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування Адміністрації Держспецзв`язку і Держмитслужби.

Відповідно п. 1.7 наказу № 359 Міністра оборони України «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», командир військової частини в наказі про організацію служби військ та бойового навчання (про організацію службової діяльності) у навчальному році (періоді) визначає порядок зберігання, видачі зброї та боєприпасів, вивозу зброї та боєприпасів у місця збору по тривозі, а також призначає осіб, відповідальних за облік і зберігання зброї та боєприпасів.

Згідно ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

10 березня 2015 року ОСОБА_7 встановити точний час органу досудового слідства не надалось можливим, знаходився поблизу польового табору військової частини - польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , де з невстановлених слідством обставин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, придбав незаконно боєприпаси та вибухові речовини, а саме:

-45 патронів калібру 5,45 мм, які відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 70/07-193 від 20.03.2015 року є військовими патронами зразку 1974 року, які відносяться до бойових припасів та призначені для стрільби;

-речовину масою 371,3 грам, яка відповідно до висновку вибухотехнічної та пожежотехнічної експертизи № 70/26/23 - 145/835 від 08.04.2015 року являється метальною вибуховою речовиною - нітроцелюлозним (бездимним) порохом, яка відноситься до категорії вибухових речовин та придатна для вибухового перетворення у формі горіння в повному обсязі;

-2 реактивні протитанкові гранати типу РПГ-22 промислового виготовлення, які відповідно до висновку вибухотехнічної та пожежотехнічної експертизи № 70/26 - 149 від 08.05.2015 року відносяться до категорії боєприпасів.

-корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення, яка відповідно до висновку вибухотехнічної та пожежотехнічної експертизи № 70/26 - 149 від 08.05.2015 року відноситься до категорії вибухових речовин;

-5 корпусів ручних осколкових, оборонних гранат Ф-1 промислового виготовлення, які відповідно до висновку вибухотехнічної та пожежотехнічної експертизи № 70/26 - 149 від 08.05.2015 року відносяться до категорії вибухових речовин.

-13 запалів типу УЗРГМ промислового виготовлення, відповідно до висновку вибухотехнічної та пожежотехнічної експертизи № 70/26 - 149 від 08.05.2015 року відносяться до категорії боєприпасів.

Після чого, 11 березня 2015 року приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за межами території військової частини, а саме в АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на належному йому автомобілі "ВАЗ 21043" державний номерний знак НОМЕР_2 , незаконно перевозив по населеному пункту вищевказані боєприпаси та вибухові речовини.

Того ж дня, а саме 12 березня 2015 року приблизно о 14 годині 30 хвилин на блок посту, розташованому на 223 км автодороги "Знам`янка - Луганськ -Ізварено" інспекторами ДПС було зупинено вищевказаний засіб під керуванням водія ОСОБА_4 , де в ході огляду салону автомобіля було виявлено та вилучено бойові припаси та вибухові речовини, а саме: - патрони калібру 5,45 мм у кількості 45 штук, метальну вибухову речовину -нітроцелюлозний (бездимний) порох масою 371,3 грами, 2 реактивні протитанкові гранатомети типу РПГ-22, корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5, п`ять корпусів ручних осколкових, оборонних гранат Ф-1 та 13 запалів типу УЗРГМ.

Таким чином ОСОБА_7 , придбав боєприпаси та вибухові речовини, які став зберігати при собі та перевозити без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним в судовому засіданні, вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи. У скоєному щиро розкаявся.

Дослідження доказів на підтвердження обставин злочину обвинувачений вважав недоцільним.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності його позиції, а також роз?яснивши передбачені частиною 3 статті 349 КПК України процесуальні наслідки визнання таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке виразилося у носінні, придбанні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_4 , - раніше не судимий, і не притягався до кримінальної відповідальності, задовільно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням обставин справи і особи ОСОБА_4 , який відповідно до ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин, а також позиції прокурора, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі межах передбаченого ч.1 ст.263 КК України, із застосуванням ст.75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, достатнім, відповідати особі обвинуваченого і обставинам вчиненого ним злочину.

Відповідно до ст.124 КПК України з ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно Акту від 06.04.2015 року проведено знищення пороху у кількості 371,3 г, а тому їх долю суд не вирішує.

Згідно Акту від 05.05.2015 року проведено знищення РПГ -22 у кількості 2 одиниць, РПГ 5 у кількості 1 одиниці, Ф 1 у кількості 5 одиниць, УЗРГМ у кількості 13 одиниць, а тому їх долю суд також не вирішує.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі пунктів 2,3,4 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання і повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 3378,90 грн. на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (одержувач платежу УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, номер рахунку 0004, МФО 805012, , найменування установи банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області, призначення платежу за експертизи № 70/07-193 від 20.03.2015 року, № 70/26/23-145/825 від 08.04.2015 року, № 70/26-149 від 08.05.2015 року).

Автомобіль «ВАЗ 21043» державний номерний знак НОМЕР_2 , який відповідно до постанови слідчого СВ Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 13.03.2015 року визнано речовим доказом та зберігається при Дніпропетровському РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили повернути власнику.

45 патронів калібру 5,45 мм, які відповідно до постанови слідчого СВ Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 07.09.2015 року визнані речовими доказами, та зберігаються в військовій прокуратурі Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, після набрання вироком законної сили, знищити.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинувачений у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1