Справа № 1-23/2010
Провадження № 1-23/2010
ВИРОК

іменем України

30 червня 2010 року м.Самбір

в складі: головуючої судді Карнасевич Г. І. при секретарі Папіш Н. В. з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки міста Самбора Львівської області, вул. Колійова. 14/2. українки, громадянки України, безпартійної, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої вчителем СШ № 8 міста Самбора, не судимої, по ч. 2 ст. 125 КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки міста Самбора Львівської області, українки, громадянки України, безпартійної, пенсіонерки, не судимої, по ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у неприязних відносинах. Так, ОСОБА_2 02 квітня 2009 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, в місті ОСОБА_4 борі Львівської області на подвірї жилого будинку, розташованого по вул. Колійовій. 14, на грунті існуючих неприємних відносин побутового характеру, що виник із-за земельного спору, зробила зауваження ОСОБА_5 на її неправильні дії, а саме, що остання самовільно виривала її кущі смородини. У відповідь ОСОБА_3 стала наносити удари ОСОБА_2 гілками куща по голові. Між сторонами виник конфлікт, який переріс у бійку.

Внаслідок взаємного нанесення ударів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були спричинені легкі тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні підсудна - потерпіла ОСОБА_2 своєї вини у скоєному не визнала і пояснила, що ініціатором конфлікту була ОСОБА_3. яка, незважаючи на свій пенсійний вік, вела себе зухвало: виривала насаджені нею кущі смородини, обзивала її нецензурними словами, першою кинулась на неї, почала наносити удари кулаками по, тілу, обзивала її нецензурними словами. Оскільки з ОСОБА_3 була й сімя, вона вимушена була захищатись, а тому вважає, що в її діях відсутній будь-який склад злочину.

Вважає, що ОСОБА_3 умисно заподіяла їй тілесні ушкодження, в звязку з чим вона перенесла фізичну біль, зрушилась її нервова система. Лк педагог, боляче переносила таке ставлення до себе зі сторони пенсіонерки. А тому просить стягнути з ОСОБА_3 в її користь моральну шкоду в сумі 6000 грн.

Підсудна - потерпіла ОСОБА_3 своєї вини у вчиненому не визнала і пояснила, що жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_2 не наносила. Остання першою накинулась на неї, стала бити руками та ногами по всіх частинах тіла. Вона сама являється потерпілою, з приводу чого перебувала на лікуванні в Самбірській ЦРЛ.

Оскільки їй спричинені були тілесні ушкодження, вона вимушена була лікуватись, на що потратила кошти, просить стягнути з ОСОБА_2 в її користь в сумі 234 грн., що є матеріальною шкодою та 5000 грн. моральної шкоди.

Незважаючи на те, що підсудні своєї вини у вчиненому не визнали, їхня винуватість підтверджується їхніми показаннями, даними в якості потерпілих, свідків, матеріалів справи.

Так, допитана в судовому засіданні як потерпіла ОСОБА_3 показала, що 02.04.2009 року ОСОБА_2 умисно спричинила тілесні ушкодження, наносячи удари по всіх частинах тіла, з приводу чого вона лікувалась. Підтримала предявлений нею позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_2 показала, що першою удари наносила їй ОСОБА_3, вона оборонялась. Удари ОСОБА_3 їй наносила кулаками та гілками смородини по всьому тілу, в звязку з чим просить задовольнити її позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки перенесла біль, зрушила нервову систему.

Допитана в якості свідка дочка потерпілої ОСОБА_3 - ОСОБА_6 показала, що ОСОБА_2 її матері наносила удари по всіх частинах тіла, мати ОСОБА_2 не била.

Свідок ОСОБА_7 - зять ОСОБА_3 показав, що бачив, як ОСОБА_3 з ОСОБА_2 взаємно штовхались. Він їх розривав. Зі слів ОСОБА_3 знає, що ОСОБА_2 била її по голові.

Допитаний в судовому засіданні чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_2 його дружині наносила удари кулаками до голові, копала її, а дружина її не била.

Свідок ОСОБА_9 - батько ОСОБА_2 показав, що бачив, як ОСОБА_3 виривала з рук його дочки кущі смородини. Ствердив, що ОСОБА_3 при цьому сама впала на землю. Остання була ініціатором конфлікту.

Свідок ОСОБА_10 показала, шо ОСОБА_3 била по голові ОСОБА_2, в той час, як дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_6 та зять ОСОБА_7 тримала ОСОБА_2 за руки, ОСОБА_2 захищалась. Ствердила, що в ОСОБА_3 не повинно було бути жодних тілесних ушкоджень, так як вона наносила удари ОСОБА_2 Її ніхто не бив.

Це підтвердив допитаний в якості свідка ОСОБА_4, який був очевидцем конфлікту.

Допитаний в якості свідка лікар Самбірської ЦРЛ ОСОБА_11 показав, що при поступленні на лікування ОСОБА_3 скаржилася на головну біль, головокружіння. На підставі анамнезу хворої виставив їй діагноз. Потерпіла стверджувала, що її побила сусідка.

Свідок ОСОБА_12 показав, що діагноз «струс головного мозку» ОСОБА_3 був виставлений на підставі її скарг.

Допитана в якості свідка лікар-невропатолог Самбірської ЦРЛ ОСОБА_13 показала, що хвору ОСОБА_3 бачила декілька хвилин. Клініка відповідала картині струсу головного мозку.

По справі було проведено судово-медичну експертизу, із висновку якої за № 213/10 вбачається, що в ОСОБА_3 виявлено садно в лівій виличній ділянці, синець на передній поверхні лівого стегна в нижній перетині, синець на передній поверхні правого плечового суглобу, винець на задній поверхні лівої гомілки, які утворились від дії твердих тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Підтвердити діагноз «струс головного мозку», встановлений лікарями Самбірської ЦРЛ, не представляється можливим в звязку з малоінформативністю обєктивних клінічних та додаткових методів обстеження.

Із висновку № 212/10 судово-медичної експертизи вбачається, що в ОСОБА_2 виявлено синець на передній поверхні грудної клітки зліва в ділянці верхнього зовнішнього краю молочної залози, два синці на внутрішній поверхні правого плеча в середні третині, які утворились від дій твердих тупих предметів в відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В матеріалах справи наявні квитанції та чеки щодо придбання медикаментів, предявлені ОСОБА_3

Оцінюючи всі зібрані та перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 намагаються уникнути від кримінальної відповідальності, а тому заперечують свою вину в інкримінованих їм злочинах.

Так, вина підсудної ОСОБА_2 доведена показаннями потерпілої ОСОБА_3, яка показала, що 02.04.2009 року тілесні ушкодження їй спричинила ОСОБА_2;

-показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, та ОСОБА_8, з яких вбачається, що 02.04.2009 року ОСОБА_2 наносила удари потерпілій ОСОБА_3 по всіх частинах тіла;

показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_4, з яких відомо, що 02.04.2009 року між ОСОБА_3 та Кульковою був конфлікт;

показаннями свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_11, які підтвердили факт поступлення ОСОБА_3 на лікування в Самбірську ЦРЛ;

-висновком проведеної по справі судово-медичної експертизи, іншими матеріалами справи.

Водночас, суд вважає, що дії ОСОБА_2 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 125 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України (умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень), оскільки виставлений лікарями Самбірської ЦРЛ ОСОБА_3 діагноз «струс головного мозку» не підтвердився, а наявні тілесні ушкодження відносяться до категорії легких.

Також суд вважає доведеною вину підсудної ОСОБА_3 в умисному заподіяні ОСОБА_2 02.04.2009 року легких тілесних ушкоджень, що підтверджується показаннями:

потерпілої ОСОБА_2, яка підтвердила, що удари їй наносила ОСОБА_3;

-незацікавлених свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_14, які підтвердили показання ОСОБА_2;

-свідка ОСОБА_7, який підтвердив що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був конфлікт;

-висновком судово-медичної експертизи.

Водночас суд вважає зацікавленими показання допитаних в якості свідків дочки ОСОБА_3 - ОСОБА_6М та чоловіка - ОСОБА_8П, які заперечили нанесення ударів ОСОБА_3 ОСОБА_2, оскільки такі показання спростовуються вищеперерахованими доказами, наявним в справі відмовним матеріалом, з якого вбачається, що ОСОБА_2 зразу після конфлікту на дії ОСОБА_3 звернулась в правоохоронні органи, де під час проведення дослідної перевірки в неї були виявлені легкі тілесні ушкодження, пояснення ОСОБА_2, які відповідають механізму та локалізації заподіяних тілесних ушкоджень.

Оскільки ОСОБА_3 умисно заподіяла ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження, її дії кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 125 КК України.

Обираючи покарання підсудній ОСОБА_2, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудної, яка раніше не судима, помякшуючі та обтяжуючі вину обставини.

Як помякшуючу вину обставину, суд враховує той факт, що ініціатором скоєння злочину була ОСОБА_3, яка спричинила конфлікт своїми не правомірними діями.

Як обтяжуючу вини обставину суд вважає вчинення злочину щодо престарілої.

За таких обставин суд вважає за можливе обрати підсудній ОСОБА_2 покарання у виді штрафу.

Обираючи покарання підсудній ОСОБА_3, суд враховує характер і ступінь скоєння злочину, особу підсудної, яка являється пенсіонеркою, пом'якшуючі та обтяжуючі вину обставини.

Як помякшуючу вину обставину суд вважає вчинення злочину особу престарілого віку.

Обтяжуюча вину обставина - відсутня.

За таких обставин суд вважає за можливе обрати підсудній покарання у виді

штрафу.

Судових витрат по справі немає.

Цивільний позов ОСОБА_3 щодо відшкодування матеріальної шкоди слід задоволити.

Цивільний позов ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи підсудної ОСОБА_2, обставин злочину, слід задоволити частково.

Цивільний позов ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, майновий стан заподіювана, слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винною ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України та засудити до міри покарання у виді штрафу зі сплатою в дохід держави в сумі 850 (вісімсот пятдесят) грн. в дохід держави.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Визнати винною ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України та засудити до міри покарання у виді штрафу зі сплатою в дохід держави в розмірі 510 (пятсот десять) грн.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 1000 грн. заподіяння моральної шкоди та 234 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 500 грн. заподіяння моральної шкоди.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту його оголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя