14.09.2015 363/2342/15к
В И Р О К
Іменем України
14 вересня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ємільчине, Ємільченського району, Житомирської області, українця, громадянина України, який має середньотехнічну освіту, працюючого охоронцем ПМК №1, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч. 1 КК України,
ОСОБА_5 обвинувачується у спричинені умисного легкого тілесного ушкодження, за наступних обставин.
Так, 26.04.2015, приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебував у своєму будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де також перебувала його колишня дружина ОСОБА_4 . В цей час між ними на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого ОСОБА_5 , умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, схопив ОСОБА_4 за голову та кинув на підлогу, а потім кулаками наніс численні удари в область голови. Коли він заспокоївся, ОСОБА_4 підвелася з підлоги та пішла до дверей, щоб вийти з будинку, однак ОСОБА_5 підбіг до неї та, відштовхнувши у іншу кімнату, продовжив наносити удари кулаками по голові. Коли ОСОБА_4 через відчинене вікно почала кликати на допомогу, останній, схопивши її за голову та волосся, розвернув у кімнату, де руками обхопив шию та почав душити, однак ОСОБА_4 вдалося від нього втекти.
В результаті вищевказаних дій ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді гіпертонічної хвороби II ст., 2 ст, ризик 2, СН0, криза 26.04.2015, численні підшкірні гематоми голови, лівого передпліччя, гострий пієлонефрит, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 59/Д від 22.05.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому злочині визнав у повному обсязі.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що 26.04.2015 року приблизно о 08.00 годині за місцем його проживання, а саме АДРЕСА_1 прийшла його колишня дружина ОСОБА_4 , та почала його сварити за незачинені двері. Під час сварки він наніс їй декілька ударів кулаком по голові та обличчю, від чого остання впала, після того як вона піднялась, він знову наніс їй удари кулаком по голові та обличчю, приблизно у кількості 2-3 разів. Коли потерпіла почала вилазити у вікно, він вирішив її зупинити, у зв`язку із чим обома руками схватив за шию та почав утримувати у такому положенні щоб вона не вилізла у вікно. Увесь час потерпіла кричала та кликала на допомогу.
Після пояснень, наданих у судовому засіданні потерпілою, підтвердив її пояснення у повному обсязі, та з того приводу, що він наніс їй численні удари в область голови та обличчя. У вчиненому розкаювався та вибачився за вчинене, просив його суворо не карати, зазначив, що прийме заходів щодо відшкодування витрат понесених потерпілою у зв`язку із лікуванням.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є її колишнім чоловіком, шлюб з яким було розірвано. 26.04.2015р. приблизно о 08.00 годині вона прийшла за місцем проживання обвинуваченого: АДРЕСА_1 , та між нею та колишнім чоловіком виникла сварка, під час якої він схопив її за волосся на голові та кинув на підлогу, після чого наніс кулаками численні удари в область голови. Після того, як обвинувачений заспокоївся, вона підвелась з підлоги та пішла до дверей, щоб вийти з будинку, але ОСОБА_5 підбіг до неї відштовхнувши до іншої кімнати та почав наносити удари кулаком по голові, у зв`язку із чим вона почала кричати та кликати на допомогу, але обвинувачений схопив обома руками її за шию та почав душити, але почувши голоси сусідів відпустив, та їй вдалось від нього втекти. Крім того, потерпіла зазначила, що випадки, коли обвинувачений спричиняв її тілесні ушкодження є непоодинокими, у зв`язку із чим просила призначити йому покарання у відповідності до законодавства.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений частиною 1 статті 125 КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.125 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 125 ч. 1 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 , раніше не засуджений (а.к.п.45), працює охоронцем у ПМК №1, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п.46), розлучений (а.к.п.49), за місцем проживання характеризується посередньо (а.к.п.48).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання провини та щире каяття.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що призначення покарання обвинуваченому у вигляді громадських робіт, передбачене санкцією частини 1 статті 125 КК України, сприятиме виконанню та реалізації приписів статей 50, 65 КК України, згідно яких покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільній позов не заявлено.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 100, 368-370, 373-374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді 200 (двохста) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1