У Х В А Л А
11.12.2015 року о 20.30 год. слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора прокуратури м. Кременчука в Полтавській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, українець, громадянин України,освіта середня, не працює, місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , ( АДРЕСА_2 ), раніше судимий (останній раз в 2015 році Автозаводським районним судом міста Кременчука за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України
В С Т А Н О В И В:
На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 23 жовтня 2015 року до чергової частини Кременчуцького МВ надійшла заява ОСОБА_6 про те, що 22 жовтня 2015 року близько 19 години з квартири АДРЕСА_3 пішла і до теперішнього часу не повернулась його дружина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Проведеними слідчими діями було встановлено, що останнім з ким бачили зниклу ОСОБА_7 був її близький приятель ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований у квартирі АДРЕСА_4 . Мобільні термінали: IMEI: НОМЕР_1 з Sim-карткою НОМЕР_2 і IMEI: НОМЕР_3 з Sim-карткою НОМЕР_4 , якими користувались ОСОБА_7 і IMEI: НОМЕР_5 з Sim-карткою НОМЕР_6 , яким користувався ОСОБА_4 працювали в період часу з 20 години 30 хвилин по 21 годину 40 хвилин в районі будинку АДРЕСА_5 , тобто в районі будинку, де зареєстрований ОСОБА_4 (будинок АДРЕСА_6 ).
10 грудня 2015 року, в ході огляду місця події: квартири АДРЕСА_4 , який проводився з письмового дозволу власника квартири: ОСОБА_4 , було виявлено труп особи жіночої статі в гнилісному стані, який належить ОСОБА_7 . Висновок про належність трупу зроблено по одягу, речам, іменній банківській картці.
Згідно Лікарського свідоцтва про смерть № 802 від 11 грудня 2015 року, виданим Кременчуцьким міжрайонним відділенням судово-медичних експертиз, причиною смерті ОСОБА_7 є повішання, удавлення та задушення з метою убивства чи нанесення ушкодження.
Таким чином під час досудового розслідування було встановлено, що 22 жовтня 2015 року, в період часу між 20 годиною 30 хвилин і 21 годиною 40 хвилин, в квартирі АДРЕСА_4 , гр-н ОСОБА_4 , вчинив умисне вбивство ОСОБА_7 , задушивши її.
11 грудня 2015 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України.
Таким чином в скоєнні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Підозра ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться зібраними в провадженні доказами:
-? оглядом місця події, з якого вбачається, що в квартирі АДРЕСА_4 знаходиться труп жінки в гнилісному стані;
-? лікарським свідоцтвом про смерть № 802 від 11 грудня 2015 року, виданим Кременчуцьким міжрайонним відділенням судово-медичних експертиз, з якого вбачається, що причиною смерті ОСОБА_7 є повішання, удавлення та задушення з метою убивства чи нанесення ушкодження;
-? відомостями, отриманими під час тимчасового доступу до речей та документів в ПрАТ «Київстар», з яких вбачається. що мобільні термінали: IMEI: НОМЕР_1 з Sim-карткою НОМЕР_2 і IMEI: НОМЕР_3 з Sim-карткою НОМЕР_4 , якими користувались ОСОБА_7 і IMEI: НОМЕР_5 з Sim-карткою НОМЕР_6 , яким користувався ОСОБА_4 працювали в період часу з 20 години 30 хвилин по 21 годину 40 хвилин в районі будинку АДРЕСА_5 , тобто в районі будинку, де зареєстрований ОСОБА_4 і де виявлено труп ОСОБА_7 .
У клопотанні прокурора наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому дій, а також існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Заслухавши прокурора, який підтримав внесене клопотання, підозрюваного, який свою причетність до зазначених у клопотанні подій не заперечував, захисника, який заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, приходжу до наступних висновків.
Підозрюваному ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 7 років.
Відповідно до ч. 1 та до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. І ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із наданих суду матеріалів клопотання в рамках кримінального провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних правопорушень.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Так, пункт 79 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Пункт 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» передбачає, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Тому, враховуючи обставини справи, слідчий суддя вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі обрання інших запобіжних заходів, які не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування, судового розгляду.
Прокурором у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно з вимогами ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінального правопорушення, його вік та стан здоров`я, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів слідства та суду в зВязку з моральними стражданнями в результаті вчинення особливо тяжкого злочину, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом знищення, схову та спотворювання будь-яких із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а для запобігання вказаних ризиків, з урахуванням наведених обставин, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України підстав до визначення застави у кримінальному провадженні не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді , суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора прокуратури м. Кременчука в Полтавській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, українець, громадянин України,освіта середня, не працює, місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , ( АДРЕСА_2 ), раніше судимий (останній раз в 2015 році Автозаводським районним судом міста Кременчука за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали, відповідно до ч.1, 2 ст. 197 КПК України визначити до 09 лютого 2016 року до 20.30 год.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1