Справа № 557/960/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2015 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща кримінальне провадження про вчинення злочину, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 10 квітня 2015 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , громадянин України, з повною загальною середньою освітою, одружений, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей: 2005 та 2009 років народження, безробітний, раніше не судимий,
за ч. 1 ст.289 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
09 квітня 2015 року, близько 23 години ОСОБА_5 , маючи на меті незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись на території автовокзалу, що розташований за адресою: смт. Гоща, вул. Рівненська Гощанського району Рівненської області, а саме за приміщенням, де знаходився мопед «ALPHA ZS50F», державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 3000 грн., що належить ОСОБА_4 , скориставшись тим, що мопед знаходиться без нагляду, таємно, за відсутності сторонніх осіб та власника, застосовуючи фізичну силу, заштовхав його до себе додому за місцем проживання в АДРЕСА_1 , де зберігав його для використання в особистих цілях.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, суду показав, що дійсно він 09.04.2015 року близько 23 години в смт. Гоща по вул. Рівненській незаконно заволодів транспортним засобом - мопедом, який заштовхав до себе додому. Він повністю визнає обставини, викладені в обвинувальному акті, вину визнає, щиро кається, просить його суворо не карати, у потерпілого попросив вибачення.
Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім визнання своє вини самим обвинуваченим в скоєнні кримінального правопорушення, винність ОСОБА_5 доведена також іншими доказами, дослідженими в ході судового засідання.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що він працює в м. Рівне, з села Витків до зупинки їде на мопеді, де його лишає. 10.04.2015 року він працював вночі, а вранці виявив, що мопед зник, звернувся до працівників міліції. Претензій до обвинуваченого немає, просить його суворо не карати.
Оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд рахує доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні злочину.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в скоєному щиро розкаявся, у скоєному зізнався, активно сприяв розкриттю злочину. Вказані обставини суд вважає такими, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд, приймаючи до уваги обставини справи, матеріали, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 , який свою вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв встановленню істини, на «Д»-обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства та без реального відбування покарання, і вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ст. 289 ч.1 КК України у виді обмеження волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України із звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком. Цивільний позов в даному кримінальному провадженні заявлений не був. Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, і призначити йому покарання за ч.1 ст. 289 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік.
Відповідно до вимог п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 , на користь НДЕКЦ при УМВС України в Рівненській області (ЗКПО 25574883, р/р 0063, ГУДК МФО 8050, м. Рівне, вул. Гагаріна, 39, 33000), судові витрати в сумі: 245 (двісті сорок п`ять) грн. 52 коп. за проведення по справі судово-товарознавчої експертизи.
Речові докази по справі: мопед «ALPHA ZS50F», державний номерний знак НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити у його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1