Справа №127/2840/16-к
Провадження №1-кс/127/1100/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Хмільник Вінницької області, українець, громадянин України, перебуває в цивільному шлюбі, працює приватним підприємцем, має на утриманні малолітню дитину у віці восьми років, хоча і не є батьком вказаної дитини, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, раніше судимий:

13.06.2013, Козятинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 1 та ч. 2 ст. 317, 70 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 21.07.2014 року з Літинської ВК-№123 Вінницької області по відбуттю покарання,

який підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 396 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
16.02.2016, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , в межах строку досудового розслідування.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0007860 від 20.11.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 289 КК України, у зв`язку із чим в органу досудового розслідування виникла необхідність в продовженні застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за тяжкі та особливо тяжкий умисний корисливі злочини 13.06.2013 року Козятинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 та ч. 2 ст. 317, 70 КК України, до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 21.07.2014 року з Літинської ВК № 123 Вінницької області по відбуттю строку покарання, судимість у відповідності до ст. 89 КК України не знята та не погашена, належний висновків для себе не зробив, знову вчинив умисний середньої тяжкості та умисний особливо тяжкий корисливий злочини.
Так, в період з 15 по 17 листопада 2015 року, під час неодноразових розмов про матеріальне становище ОСОБА_7 , зокрема, про наявність у нього автомобіля, постійного джерела заробітку та кредитної картки, на рахунку якої знаходилися гроші у сумі 25 000 гривень, між ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла попередня змова про вчинення нападу на ОСОБА_7 з метою заволодіння його майном.

Діючи по заготовленому раніше плану та перебуваючи у попередній змові, 18 листопада 2015 року, приблизно о 01.00 годині, достовірно знаючи про перебування ОСОБА_7 за місцем свого тимчасового мешкання у домоволодінні АДРЕСА_2 , діючи умисно та з корисливим мотивом, направленим на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підійшли до вказаного помешкання. З метою безперешкодного проникнення до будинку вони мали представитися працівниками правоохоронних органів, а саме працівниками міліції по боротьбі з незаконним обігом наркотиків. Задля полегшення вчинення злочину вони розподілили між собою ролі та мали діяти за заздалегідь обумовленим планом, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили наступне.

Реалізовуючи свій злочин умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 залишився на вулиці поблизу вищевказаного домоволодіння, оскільки до цього проживав разом із ОСОБА_7 та не хотів бути викритим, при цьому детально розповів про квартиру і розташування у ній кімнат, страхуючи співучасників від несподіваної появи сторонніх осіб. У свою чергу ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , під приводом роботи в органах міліції по боротьбі з незаконним обігом наркотиків, пішли до помешкання потерпілого та, використовуючи даний привід, незаконно та безперешкодно проникли до будинку. Перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , схопили ОСОБА_7 , заклали йому руки за спину та надягли на них кайданки, кинувши обличчям на підлогу, при цьому ОСОБА_8 , усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій умисно порушив основні права, свободи та інші загальнолюдські цінності, застосував до останнього насильство, небезпечне для життя і здоров`я, шляхом нанесення ударів руками та ногами по різних частинах голови і тулуба, вимагаючи передати їм банківську кредитну картку і повідомити пін-код до неї, щоб в подальшому заволодіти грошовими коштами шляхом зняття їх з картки через банкомат. Будучи обмеженим у пересуванні та можливості чинити опір нападникам, ОСОБА_7 вимушено передав належну йому банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» та повідомив пін-код до неї. Також ОСОБА_8 , шукаючи банківську картку з речей потерпілого відкрито викрав гроші кошти у розмірі 1000 гривень.

Після цього ОСОБА_8 залишився утримувати потерпілого на випадок повідомлення ним неправильного пін-коду, а ОСОБА_5 вийшов з помешкання та разом зі ОСОБА_9 на таксі поїхали до найближчих банкоматів ПАТ КБ «ПриватБанк», що по вулиці Пирогова, буд. 111 та Пирогова, 29 у м. Вінниці, де вони зняли з банківської кредитної картки ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 9 700 гривень, про що в телефонній розмові повідомили ОСОБА_8 . Під час, коли ОСОБА_5 та ОСОБА_9 намагалися зняти кошти, то повідомили ОСОБА_8 про неправильний пін-код до картки, на що останній наніс декілька разів кулаками в область обличчя та тулуба ОСОБА_7 .

Потім ОСОБА_8 , дізнавшись про повідомлення ОСОБА_7 правильного пін-коду і фактичне заволодіння спільниками чужими грошовими коштами, тобто усвідомлюючи досягнення злочинної мети, раніше обумовленої в попередній змові з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , вирішив вчинити дії, не обумовлені цією змовою, а саме убити ОСОБА_7 з метою приховати вже вчинений щодо нього особливо тяжкий злочин (ексцес виконавця). Діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 з метою приховати раніше вчинений щодо останнього злочин, ОСОБА_8 взяв до рук чоловічу куртку, яка знаходилась у помешканні потерпілого, обв`язав її рукав навколо шиї ОСОБА_7 , який мав тілесні ушкодження та перебував на підлозі в кайданках, стиснув його, викликаючи таким чином удушення потерпілого, до припинення подання останнім ознак життя.

Всього ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заволоділи грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 10700 гривень. Після повернення ОСОБА_5 та ОСОБА_9 до помешкання потерпілого вони разом з ОСОБА_8 розподілили між собою грошові кошти з кредитної картки ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_5 одразу покинув місце події. В подальшому ОСОБА_8 разом зі ОСОБА_9 , який достовірно знав про вчинений ОСОБА_8 особливо тяжкий злочин, діючи умисно не повідомив до органів внутрішніх справ, винесли тіло ОСОБА_7 з будинку та перенесли його до належного потерпілому автомобіля марки «ЗАЗ СЕНС», д.н.з НОМЕР_1 ), після чого ОСОБА_9 покинув місце події. Сам же ОСОБА_8 , бажаючи знищити сліди злочину та заховати труп, у будинкові знайшов ключі та, маючи умисел на незаконне збагачення, всупереч волі його власника ОСОБА_10 , незаконно заволодів автомобілем марки «ЗАЗ СЕНС», 2013 року випуску, сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , вартість якого у відповідності до висновку експерта №23 від 10.02.2016 року складає 138 360 гривень. Потім ОСОБА_8 ключами запустив двигун вказаного автомобіля, на якому вивіз тіло ОСОБА_7 до лісосмуги поблизу будинку АДРЕСА_3 , де і залишив. Цього ж дня, тобто 18 листопада 2015 року, в вечірній час, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 , який достовірно знав про вчинений ОСОБА_8 особливо тяжкий злочин, діючи умисно не повідомив до органів внутрішніх справ, з метою знищення слідів вчиненого злочину та приховання тіла ОСОБА_7 , прибули до місця, де його напередодні залишив ОСОБА_8 , та закопали це тіло в ґрунт.

Відповідно до висновку експерта №967 від 25.11.2015-28.01.2016 року вбачається, що смерть ОСОБА_7 настала від механічної асфіксії внаслідок стиснення органів шиї зашморгом, який був затягнутий сторонніми руками.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, - тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), кваліфікуючими ознаками якого є розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 396 КК України, - заздалегідь необіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

15.02.2016 року заступником керівника Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 оголошено про нову підозру у вчиненні кримінальног8о правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 396 КК України.

Двомісячний строк досудового слідства закінчується 26 лютого 2016 року, але для завершення досудового розслідування, всебічного повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчиненого злочину, необхідно провести наступні слідчі (розшукові) дії: у порядку ст. 290 КПК України, надати підозрюваним ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та їх захисникам доступ до матеріалів досудового розслідування у термін, достатній для ознайомлення з матеріалами; у порядку ст. 290 КПК України, надати потерпілій ОСОБА_7 доступ до матеріалів досудового розслідування; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення дають встановлені досудовим розслідуванням обставини їх скоєння, які підтверджуються наступними матеріалами і доказами:

показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що 18.11.2015 близько 20.50 год. на автомийці, де він працює, його знайомий на прізвище ОСОБА_12 та друг останнього на ім`я ОСОБА_13 відмивали свої одяг та взуття від бруду, болота та слідів крові;

добровільно наданими Вінницькою філією ПАТ КБ «ПриватБанк» випискою по картковому рахунку, який належить ОСОБА_7 , фотоматеріалами проведених трансакцій та відеозаписами з камер спостереження, згідно з якими 18.11.2015 в період з 01.20 год. до 01.35 год. з карткового рахунку ОСОБА_7 було знято готівкові кошти в сумі близько 9 000 грн. за допомогою банкоматів, розташованих по вул. Пирогова у м. Вінниці, згідно з матеріалами відеозапису вказані кошти знімали не ОСОБА_7 , а дві інші особи;

протоколом огляду місця події за участі ОСОБА_5 від 25.11.2015, під час якого у місці, вказаному останнім, виявлено труп ОСОБА_7 ;показаннями підозрюваного ОСОБА_5 , який розповів про обставини скоєння ним, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 злочину щодо ОСОБА_7 , повідомивши при цьому, що останнього позбавив життя саме ОСОБА_8 та це не охоплювалось попередньою змовою спільників;

показаннями підозрюваного ОСОБА_9 , який розповів про обставини скоєння ним, ОСОБА_14 та ОСОБА_8 злочину щодо ОСОБА_7 , повідомивши при цьому, що останнього позбавив життя саме ОСОБА_8 , що не охоплювалось попередньою змовою спільників.

протоколом огляду трупа ОСОБА_7 від 25.11.2015, згідно з яким навколо шиї останнього по всій окружності обмотано зав`язану на вузол куртку, забруднену ґрунтом і кров`ю; на обличчі, голові, тулубі трупа виявлено тілесні ушкодження у виді численних синців та саден; причиною смерті ОСОБА_7 є механічна асфіксія внаслідок удушення.

Висновок СМЕ №967 від 25.11.2015 року щодо трупа ОСОБА_7 , згідно з яким причиною смерті ОСОБА_7 є механічна асфіксія внаслідок удушення;

Також під час розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює та не навчається, не має постійного місця проживання у м. Вінниці, має не погашену та не зняту судимість, був засуджений за ряд тяжких та особливо тяжкий злочин та, незважаючи на це, продовжує свою злочинну діяльність, вчинив злочин середньої тяжкості та аналогічний попередньому особливо тяжкий злочин, що стало наслідком у подальшому продовження його та вчинення співучасником умисного вбивства потерпілого.

Також ОСОБА_5 відбував покарання у вигляді позбавлення волі впродовж 7 років, звільнившись з установ виконання покарань 21.07.2014 року по відбуттю покарання.

Крім того, ОСОБА_5 не в повній мірі співпрацює з органами досудового розслідування, що свідчить про те, що наразі не встановлено місцезнаходження автомобіля потерпілого, яким заволодів ОСОБА_8 .

Окрім того, останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років.

Враховуючи те, що по попередній судимості він раніше притягувався до кримінальної відповідальності спільно із ОСОБА_8 , свої соціальні зв`язки після звільнення з місць позбавлення волі вони підтримували та спільно готувалися і вчинили злочин.

При цьому, перебуваючи на волі та достовірно знаючи про те, що йому судом буде призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 років, тому ОСОБА_5 може переховувався від органів досудового розслідування, а тому відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України до нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відтак, окрім наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, вищенаведені обставини вказують на існування передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування (п.1), знищення, приховання або спотворення ним речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень (п.2), вчинення ним незаконного впливу на родичів загиблого потерпілого та свідків (п.3), перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню та вчинення ним інших кримінальних правопорушень (п.4-5).

Також ці обставини вказують на те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти наведеним ризикам.

За час перебування ОСОБА_5 під вартою наявність вказаних ризиків не зменшилася та залишається доведеною.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 184, 194, 197, 199 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, оскільки вчинено особливо тяжкий злочин, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, спотворити або відчужити речові докази по кримінальному провадженню, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо продовження строку тримання під вартою, суду пояснили, що ризики не підтверджуються, просили суд обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

З аналізу зібраних по кримінальному провадженню доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 396 КК України.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання підозрюваногоОСОБА_5 під вартою закінчується 22.02.2016 о 17.20 год.. Разом з тим, по кримінальному провадженню залишилося виконати ряд слідчих дій. Строк досудового розслідування кримінального провадження, прокуратурою продовжено до 26.02.2016.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 , раніше судимий за скоєння аналогічного кримінального правопорушення, відбував покарання в місцях позбавлення волі, не має міцних соціальних зв`язків та місця роботи, підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти, з конфіскацією майна та кримінального правопорушення середньої тяжкості. Враховуючи наведене, а також наслідки в результаті скоєного кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що ризики по кримінальному провадженню, які встановлені слідчими суддями під час обрання та продовження строку тримання під вартою підозрюваному не зменшилися, а тому ОСОБА_5 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати, спотворити речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме автомобіль потерпілого, місцезнаходження якого на даний час не встановлено, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором та слідчим в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя вважає термін продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування обґрунтованим.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави, щодо кримінального правопорушення вчиненого із застосуванням насильства та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи вищевказану норму кримінально процесуального закону, слідчий суддя вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для визначення підозрюваному застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 193, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого Вінницького відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 4 (чотири) дні, тобто до 26 лютого 2016 року.

Строк дії ухвали визначити до 26.02.2016, 17:20 год..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя