Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1695/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2015м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у приміщенні залу №4 Красилівського районного суду у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000406 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Корчівка Красилівського району Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акта від 13 серпня 2015 , під час досудового розслідування встановлено, що 31 липня 2015 близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись в гостях родини свого чоловіка в будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , перебуваючи в залі будинку, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, таємно, з корисливих мотивів, з відділення меблевої стінки викрала жіночу золоту обручку вартістю 1200 гривень, чоловічу золоту обручку вартістю 1800 гривень, золотий ланцюжок вартістю 2000 гривень, золотий хрестик вартістю 500 гривень, , пару золотих сережок вартістю 550 гривень, які 01 серпня 2015 продала в ломбард м. Красилова, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 6050 гривень.

Такі дії обвинуваченої кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.185 ч.1 КК України.

24 вересня 2015 року між потерпілою та обвинуваченою укладена угода про примирення, згідно якої ОСОБА_6 повністю визнала свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Сторони погодилися на призначення обвинуваченій покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Під час підготовчого судового засідання потерпіла підтримала угоду про примирення, укладену з обвинуваченою, просила суд її затвердити та пояснила, що укладення угоди з її сторони є цілком добровільною і вона розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

Обвинувачена підтримала угоду про примирення з потерпілою і просила її затвердити. При цьому пояснила, що укладення угоди є цілком добровільною, вона повністю розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1, ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Прокурор вважає за можливе затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченою, оскільки така угода не суперечить вимогам закону, кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання , суд приходить до висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню з наступних підстав.

Частиною 3 п. 1 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до ч.1 і ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачена в повній мірі розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1, ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, обов`язок відшкодувати потерпілій завдану шкоду в сумі 6050 (шість тисяч п`ятдесят) гривень на протязі 6-ти місяців з часу набрання вироком законної сили, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом,

Судом встановлено, що потерпіла розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , що виразились в таємному викраденні чужого майна, мало місце. Дії обвинуваченої обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна. Дане діяння відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. ОСОБА_6 винувата у вчиненні вказаного кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття останньої, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на її утриманні двох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.

Також, при призначенні покарання обвинуваченій , суд враховує, що узгоджена сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою і обвинуваченою та призначення ОСОБА_6 узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд

засудив:

Затвердити угоду про примирення від 24 вересня 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Хмельницької області через Красилівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_8