Справа № 174/1247/14-к
п/с № 1-кп/174/4/2015
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
04 листопада 2015 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника- ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, освіта професійно-технічна, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працює, який проживає без реєстрації АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23 березня 1998 року Вільногірським міським Дніпропетровської області за ч.3 ст.81 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.45 КК України (в редакції КК України від 28 грудня 1960 р.) умовно, з випробувальним терміном 2 роки і штрафом у сумі 680 гривень;
- 28 березня 2000 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.141 ч.2, 17 ч.2-141 ч.2, 140 ч.2, 42, 43 КК України (в редакції КК України від 28 грудня 1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково за постановою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2002 року на підставі ст.ст.52, 81 КК України (в редакції КК України від 5 квітня 2001) на 1 рік 5 місяців 4 дні;
- 29 серпня 2003 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України (в редакції КК України від 5 квітня 2001) до 3 років 9 місяців позбавлення волі, звільнений 7 жовтня 2006 року з П`ятихатської ВК-122 Дніпропетровської області умовно-достроково за постановою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2006 року на підставі ст.81 КК України на 03 місяці 15 днів;
- 30 серпня 2007 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.263 ч.1, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 22 листопада 2007 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 , ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2010 року на підставі ст.ст.82, 61 КК України, ст.407 КПК України, невідбуту частину покарання 1 рік 4 місяці 1 день позбавлення волі замінено на обмеження волі, звільнений 18.10.2010 року з Ігренського ВЦ-133 Дніпропетровської області умовно-достроково за постановою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 09 жовтня 2010 року на підставі ст.81 КК України на 10 місяців 8 днів;
- 29 червня 2011 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.3, 71, 72 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 05.06.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 24 дня на підставі ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 28.05.2014 року;
- 17 вересня 2014 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.ст.186 ч.2, 185 ч.ч.2,3, 70,71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 26 вересня 2014 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.ч.2,3 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 25 березня 2015 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області по ч.ч.2, 3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
- 30 квітня 2015 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.ч.2,3 ст.185, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, -
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України -
В С Т А Н О В И В:
Повторно, ОСОБА_9 , 11.06.2014 року, близько 10 години 15 хвилин, знаходився поблизу загальноосвітньої школи №3, що розташована по вул.Леніна, 45-А, м. Вільногірська Дніпропетровської області, де у нього виник злочинний умисел на скоєння крадіжки чужого майна, яке знаходилось в приміщенні загальноосвітньої школи №3. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , у той же день, тобто 11.06.2014 року, приблизно о 10 год.20 хв. , увійшовши через головний вхід до приміщення загальноосвітньої школи №3, яка розташована по вул.Леніна, 45-А, м. Вільногірська Дніпропетровської області та пройшовши до комірної кімнати, підійшов до вхідних дверей, де за допомогою ключа, який знаходився на столі, що розташований біля кабінету, відкрив вхідні двері комірної, після чого проник в середину, звідки діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, викрав майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме жіночу сумку вартістю 223 гривні 75 копійок, в якій знаходилися : мобільний телефон «Nokia 5228» IMEI 357 НОМЕР_1 вартістю 383 гривні 33 копійки з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 вартістю 10 гривень, кошти на рахунку якої були відсутні, жіночу косметичку вартістю 132 гривні 50 копійок, гроші в сумі 70 гривень та ключі від квартири, які цінності для потерпілої не представляють. Після цього ОСОБА_9 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 819 гривень 58 копійок.
Повторно, ОСОБА_9 , 12.06.2014 року, близько 10 години 15 хвилин, знаходився за адресою вул. Л.Комсомолу м. Вільногірська Дніпропетровської області, де у нього виник злочинний намір, направлений на скоєння крадіжки чужого майна, яке знаходилось в приміщенні гаражу № НОМЕР_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , у той же день, приблизно о 10 год. 25 хв., підійшов до вхідних металевих воріт гаражу № НОМЕР_3 , який розташований на відстані 30 м від будинку АДРЕСА_2 , де за допомогою підбору ключів відчинив ворота гаражу та проник до середини приміщення, звідки діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: велосипед «Україна» вартістю 247 гривень 50 копійок, велосипед «Форд-спорт» вартістю 1233 гривні 33 копійки, металеві ворота, які складаються з двох половин вартістю 1600 гривень та лопату вартістю 131 гривня 25 копійок, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3212 гривень 08 копійок.
Повторно, ОСОБА_9 , 19.06.2014 року, близько 00 години 15 хвилин, знаходився за адресою вул. Промислова м. Вільногірська Дніпропетровської області, де у нього виник злочинний намір, направлений на скоєння крадіжки чужого майна, яке знаходилось в приміщенні гаражу № НОМЕР_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , у той же день, приблизно в 00 год. 15 хв., підійшов до вхідних металевих воріт гаражу № НОМЕР_4 , який розташований на відстані 25 метрів від автодороги, що проходить по вул. Промислова м. Вільногірська Дніпропетровської області, де за допомогою газозварювального апарату, який приніс з собою, зрізав завіси металевих воріт гаражу та діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав металеві ворота які складаються з двох половин, вартістю 1600 гривень, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
Повторно, ОСОБА_9 , 22.06.2014 року, близько 22 години 15 хвилин, знаходився за адресою вул. Л.Комсомолу м. Вільногірська Дніпропетровської області, де у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, яке знаходилось в приміщенні гаражу № НОМЕР_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , у той же день, приблизно о 22 год. 15 хв., підійшов до вхідних металевих воріт гаражу № НОМЕР_5 , який розташований по вул. Л.Комсомолу навпроти загальноосвітньої школи №5 по вул. Л.Комсомолу, 46, м.Вільногірська Дніпропетровської області , за допомогою підбору ключів відчинив ворота та проник до середини приміщення гаражу, де побачив мопед «ALPHA» ZS50F чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_6 , яким вирішив заволодіти з метою подальшого обернення на свою користь, після чого діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, незаконно, всупереч волі власника, заволодів вказаним транспортним засобом, який належить ОСОБА_7 , а саме: завівши його ключем, який знаходився у замку запалення та здійснюючи рух на вказаному транспортному засобі, з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2969 гривень 57 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину визнав повністю і показав, що 11.06.2014 року зайшов в школу, узяв ключ, який лежав в зошиті на столі, відчинив ним двері кладової та забрав жіночу сумку, в якій був телефон «Нокія», який потім продав ОСОБА_11 , а гроші, в сумі приблизно 70 грн. забрав собі, сумку з косметичкою та ключі викинув. 12.06.2014 року, перед обідом, можливо, приблизно о 10.25 год., прийшов до гаражу, що по АДРЕСА_2 , відчинив двері гаражу шляхом підбору ключів, взяв велосипеди «Україна» та спортивний, лопату, зняв ворота, які складалися з двох половинок. Ворота здав на пункт металобрухту. Сусідам по гаражу сказав, що він син власниці. Ворота перевозив до пункту прийому металобрухту на моторолері, водій був на ім`я ОСОБА_12 . Виручені гроші витратив на власні потреби. 19.06.2014 року після 12 год. ночі, підійшов до гаражу № НОМЕР_4 , за допомогою різака зрізав ворота, склав їх у мішки, на таксі перевіз у с.Вільні ОСОБА_13 і продав ОСОБА_11 . 22.06.2014 року, приблизно о 22.15 год. прийшов до гаражу № НОМЕР_5 , хотів щось вкрасти, бо потрібні були гроші. Шляхом підбору ключа проник в гараж, побачив моторолер та вирішив його забрати. Викотив з гаражу, завів та поїхав в с.Вільні Хутори, де також продав ОСОБА_11 , гроші витратив на власні потреби. З сумою збитків по всім епізодам, що визначена на досудовому слідстві та з кваліфікацією його дій згоден. Не думав, що заволодіння мопедом кваліфікується як угон, бо раніше це була крадіжка. У вчиненому щиро розкаюється. В послідуючому свої покази змінив та пояснив, що інкриміновані йому злочини не вчиняв, оговорив себе під психологічним та фізичним тиском працівників міліції. Наприкінці судового засідання покази змінив, пояснив, що вчинив усі інкриміновані йому епізоди злочинів при обставинах, вказаних в обвинувальному акті. Дав покази, аналогічні вищенаведеним. Уточнив, що мопед продав в с. Вільні ОСОБА_13 чоловіку на ім`я ОСОБА_14 за 300 грн. Сказав працівникам міліції, що продав його ОСОБА_11 , оскільки на той час не придавав цьому значення. Підтвердив покази свідків обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , пояснив, що ворота, які викрав в гаражі ОСОБА_5 , продав ОСОБА_15 , а перевезти їх до неї йому поміг ОСОБА_17 . Пояснив, що дає правдиві свідчення. Себе не оговорює, дійсно вчиняв усі інкриміновані йому злочини, покази дає добровільно, у вчиненому щиро кається.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 , його вина підтверджується показами потерпілих, свідків, письмовими та речовими доказами по справі.
Так, потерпіла ОСОБА_4 показала, що 11 червня 2014 року була на роботі, належну їй сумку, в якій знаходилися косметичка, ключі, телефон з карткою «Київстар», як завжди, залишила в приміщенні комірної, яку закрила на ключ та поклала його в журналі на столі, що у вестибюлі. Там його залишала завжди, ніхто його не чіпав. Деякий час знаходилася на вулиці біля приміщення школи, потім повернулася до приміщення, сумка була на тому місці, де залишила. Потім пішла на 3-й поверх, а коли повернулася, виявила, що приміщення комірні відчинено, а сумка зникла. Все обшукала, але сумку не знайшла, викликала міліцію. Крадіжкою їй завдано матеріальну шкоду на суму 819 гривень 58 копійок. Під час слідства її викликали до міліції, надавали для впізнання батарею від мобільного телефону, однак її не впізнала, оскільки усі батареї однакові.
Свідок ОСОБА_18 показав, що наприкінці червня 2014 р. купив у свого знайомого ОСОБА_19 мобільний телефон без сім-картки, темного кольору, можливо. Він зателефонував йому, зустрілися неподалік від його будинку, де і купив телефон. Пізніше цей телефон впав у воду, тому телефон викинув, залишив тільки батарею від нього, яку пізніше видав працівникам міліції. Пізніше зі слів ОСОБА_9 дізнався, що цей телефон ОСОБА_20 давав він, а останній продав свідку.
Свідок ОСОБА_21 показав, що знає ОСОБА_9 з дитинства. Останнього разу бачив в тому році біля свого будинку, наприкінці червня 2014 року. ОСОБА_9 сказав, що їде в м.Дніпропетровськ до дівчини, треба гроші, запропонував допомогти продати мобільний телефон темного кольору , назву не пам`ятає. Телефон був у робочому стані, але без документів і без сім-картки. Погодився, пішов на базар, що розташований неподалік, однак телефон не продав, повернувся через 20-30 хвилин, але ОСОБА_9 вже не було. Пізніше, приблизно через 2 тижні, в липні 2014 р., продав цей телефон своєму знайомому ОСОБА_11 за 100 грн., зустрілися неподалік від його будинку на вулиці в місті. Гроші ОСОБА_9 не повернув, оскільки після цього його не бачив.
Згідно протоколу огляду від 11.06.2014 року /а.с.8 т.1/, встановлено та оглянуто місце події - технічна кімната загальноосвітньої школи №3, по вул. Леніна, 45-А, м. Вільногірська Дніпропетровської області.
Згідно з протоколом огляду від 26.09.2014 року /а.с.93-94 т.1/, оглянута та вилучена добровільно надана ОСОБА_18 батарея від мобільного телефону «Нокія» BL-SCA сірого кольору.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 30.09.2014 року з фототаблицею до нього /а.с.130-134 т.1/ слідує, що ОСОБА_9 вказав та показав на місці обставини скоєння крадіжки сумки, належної потерпілій ОСОБА_4 .
Згідно висновку експерта № 70/34-164 від 15.12.2014 року /а.с. 185-187 т.1/ слідує, що станом на 11.06.2014 року ринкова вартість мобільного телефону «Nokia 5228» могла складати 383 грн. 33 коп., сім-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» - 10 грн.
Згідно висновку експерта № 70/34-163 від 16.12.2014 року /а.с. 197-201 т.1/ слідує, що ринкова вартість могла складати: жіночої косметички 132 грн.50 коп.; сумки жіночої- 223 грн. 75 коп.
Потерпіла ОСОБА_5 показала, що в один з робочих днів в червні 2014 р., її чоловік прийшов до гаражу за велосипедом, щоб поїхати на город і виявив, що воріт на гаражу немає, а з приміщення гаражу зникли 2 велосипеда - «Україна» та спортивний, лопата. Викликали міліцію. Пізніше зі слів сусідів по гаражу дізналися, що ворота зняв і вивіз молодий чоловік, який їм сказав, що він її син, а гараж вони начебто планують продати. Сусіди сина давно не бачили, бо він вже другий рік перебуває на строковій службі, на даний час знаходиться в зоні АТО, тому обвинуваченому повірили. Сусіди назвали прізвище водія скутера, на якому перевозили ворота. Телефонувала цьому чоловіку, він підтвердив, що перевозив ворота, казав, що його викликали мобільним телефоном, назвав номер, однак цей номер вже не відповідав. Водій сказав, що ворота відвіз на пункт прийому металобрухту, однак там сказали, що ворота вже вивезли. Крадіжкою їй було завдано матеріальних збитків на суму 3212 грн. З викраденого працівники міліції повернули лопату, яку впізнала при проведенні впізнання речей у відділі міліції. При проведенні слідчого експерименту в її присутності обвинувачений розказував та показував, як вчинив крадіжку, показав, як лопатою піддів ворота та зняв їх.
Свідок ОСОБА_15 показала, що приблизно в червні 2014 року, ОСОБА_9 , з яким особисто не знайома, однак раніше бачила в місті, та ще один хлопець, привозили і пропонували їй купити гаражні ворота. Погодилася та купила ці ворота, а через деякий час прийшла жінка, питала саме за ці ворота, казала, що їх вкрали з її гаражу, однак на той час ворота вже продала.
Свідок ОСОБА_16 показав, що влітку 2014 року на трьохколісному мопеді «Спарк» надавав послуги по перевозці вантажу громадянам. Приблизно о 09.30-10 год. ранку йому на мобільний телефон зателефонував невідомий, попросив допомогти перевезти ворота. Десь об 11.00-11.15 год. приїхав за його вказівкою в район автовокзалу, до гаражів, де побачив молодого чоловіка з воротами. Це був обвинувачений, у цьому впевнений. Він стверджував, що ворота належать йому, просив почекати, казав, що зараз підійде допомога завантажити. Сказав, що немає часу чекати, тоді ОСОБА_9 попросив допомогти завантажити, погодився, разом погрузили ворота на мопед та відвезли на пункт прийому металобрухту, де ОСОБА_9 продав їх жінці на ім`я ОСОБА_22 . З тих грошей, що вона дала, ОСОБА_9 розрахувався з ним за послуги перевезення. Звільнився приблизно о 12.30 год. та поїхав у своїх справах. Пізніше його викликали до міліції, де серед наданих йому фотографій впізнав обвинуваченого, як особу, якій допомагав перевозити ворота, підписав відповідний протокол.
Свідок ОСОБА_18 показав, що неодноразово купував у ОСОБА_9 різні речі, які останні привозив йому за місцем проживання. В один з своїх приїздів ОСОБА_9 привіз лопату. Це було приблизно рік тому, влітку. Лопату залишив в господарстві.
Згідно протоколу огляду від 18.06.2014 року /а.с.32-34 т.1/ слідує, що встановлено та оглянуто місце події- гараж № НОМЕР_3 , розташований на відстані 30 м від будинку АДРЕСА_2 .
Згідно з протоколом огляду від 26.09.2014 року /а.с.93-94 т.1/, оглянута та вилучена добровільно надана ОСОБА_18 лопата з держаком 1,2 м.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 30.09.2014 року з фототаблицею до нього /а.с.135-138 т.1/ слідує, що ОСОБА_9 вказав та показав на місці обставини скоєння крадіжки майна потерпілої ОСОБА_5 .
Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 04.10.2014 року /а.с.143-145 т.1/ слідує, що потерпіла ОСОБА_5 впізнала належну їй лопату з держаком 1,2 м.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання /а.с. 146 т.1/, ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_9 , в судовому засіданні свідок пояснив, що впізнав обвинуваченого, як особу, якій допомагав перевозити металеві ворота від гаражу на пункт прийому металобрухту у червні 2014 р.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання /а.с. 147 т.1/, ОСОБА_15 впізнала ОСОБА_9 , в судовому засіданні пояснила, що впізнала обвинуваченого як особу, що в червні 2014 р. продала їй гаражні ворота.
Згідно висновку експерта № 70/34-163 від 16.12.2014 року /а.с. 197-201 т.1/ слідує, що ринкова вартість могла складати: велосипеда «Україна»- 247 грн. 50 коп., велосипеда «Форт- транзит»- 1233 грн. 33 коп., лопати- 131 грн. 25 коп., металевих воріт 1,8х2 м з двох половинок - 1600 грн.
Потерпілий ОСОБА_10 показав, що числа не пам`ятає, в червні 2014 р. йому зателефонував сусід по гаражу ОСОБА_23 та спитав, чи знімав він ворота з гаражу, відповів, що ні. Сусід сказав, що ввечері ворота ще стояли, а наступного дня їх вже не було. Пішов на гараж та виявив, що воріт дійсно немає, було схоже, що вони були зрізані різаком. Звернувся до міліції. В послідуючому був присутній на слідчому експерименті, де обвинувачений показував, як він зрізав ворота різаком та вантажив. З вартістю воріт, що встановлена на досудовому слідстві, не згоден, оскільки ворота виготовлялися на заказ і коштували 3800 грн., а з установкою 4000 грн. Документів, підтверджуючих вказану ним вартість, надати не може, бо ворота замовляв у приватної особи.
Свідок ОСОБА_18 показав, що влітку 2014 р. купив у ОСОБА_9 металеві половинку гаражних воріт та невеликі ворота типа одвірків. ОСОБА_9 приїжджав на таксі, сказав, що це майно належить йому. В послідуючому ці ворота порізав на куски.
Свідок ОСОБА_15 показала, що через декілька днів після того, як ОСОБА_9 привіз їй і продав металеві ворота, він знову звернувся до неї і попросив дати у користування газорізальний апарат. Він прийшов вдвох з якимось хлопцем, залишив в залог свій паспорт і взяв балон та газорізальний апарат. Навіщо йому були ці речі, не питала, а він не пояснював. За паспортом ОСОБА_9 не повернувся.
Згідно протоколу огляду від 19.06.2014 року /а.с.54 т.1/ слідує, що встановлено та оглянуто місце події- гараж № НОМЕР_4 по вул.Промислова м. Вільногірська Дніпропетровської області.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 30.09.2014 року з фототаблицею до нього /а.с.124-129 т.1/ слідує, що ОСОБА_9 вказав та показав на місці обставини скоєння крадіжки майна потерпілого ОСОБА_10 .
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання /а.с. 147 т. 1/ ОСОБА_15 впізнала ОСОБА_9 , в судовому засіданні пояснила, що впізнала обвинуваченого як особу, що в червні 2014 р. брав у неї балон і газорізальний апарат.
Згідно висновку експерта № 70/34-163 від 16.12.2014 року /а.с. 197-201 т.1/ слідує, що ринкова вартість металевих воріт 1,8х2 м з двох половинок могла складати 1600 грн.
Потерпілий ОСОБА_7 показав, що 22.06.2014 року їздив на належному йому мопеді «Альфа» чорного кольору, який купив за 4500 гривень приблизно 10 років тому, на город. Коли повернувся, закрив мопед в гаражі двома замками, а вранці наступного дня, після 8 години, знаходячись біля свого будинку побачив, що ворота гаражу відчинені. Пішов до гаражу і виявив, що двері гаражу були тільки прикриті, поруч валялася труба довжиною приблизно 70 см та навісний замок від воріт, мопеда не було. Викликав міліцію. З вартістю мопеда, встановленою на досудовому слідстві, не згоден, його вартість більше, бо тільки його реєстрація йому коштувала 700 гривень.
Свідок ОСОБА_18 показав, що наприкінці серпня 2014 р. його викликали до Вільногірського МВ, там же знаходився ОСОБА_9 , та стали питати, чи купував він у ОСОБА_9 мопед, на чому наполягав останній. Заперечував цей факт, однак оскільки ОСОБА_9 наполягав на тому, що мопед продав саме йому, повернувся до села, з`ясував у мешканців села, кому саме ОСОБА_9 продав цей мопед. З`ясувалося, що мопед ОСОБА_9 продав чоловіку, якого в селі знали на ім`я ОСОБА_24 , він проживав по АДРЕСА_3 . Пішов до нього, ОСОБА_14 розповів, що вранці виводив корів, на трасі побачив хлопця, який котив мопед, бо спав цеп, цей хлопець запропонував йому купити мопед за 300 грн. і він купив його на запчастини. Мопед на той час він вже розібрав, залишився тільки номерний знак, який він у ОСОБА_14 забрав і відвіз до міліції. Привіз номер до міліції, бо ОСОБА_9 на той час стверджував, що саме йому він продав мопед, що змусило його знайти залишки цього мопеду та видати працівникам міліції, хоча особисто мопед у ОСОБА_9 не купував. На даний час ОСОБА_14 у селі не живе, його будинок купили інші люди. Також потім, від жителів села ОСОБА_25 та ОСОБА_26 дізнався, що вони бачили, як ОСОБА_9 продав мопед ОСОБА_14 .
Свідок ОСОБА_27 показала, що проживає по сусідству з ОСОБА_18 . Приблизно в липні 2014 р. бачила ОСОБА_9 , коли він приїжджав до ОСОБА_28 , а потім бачила його ще раз, коли ходила до мешканця села на ім`я ОСОБА_14 по молоко, ОСОБА_9 був в цей час у нього, а біля двору знаходився скутер чорного кольору. Вася попросив її почекати, вони з ОСОБА_9 про щось розмовляли, потім ОСОБА_24 закотив скутер у двір, а ОСОБА_29 пішов. До цього у Василя мопеда не було.
Свідок ОСОБА_30 показав, що обвинуваченого бачив 1 раз рік тому, влітку минулого року на вул.Нагоренка в с.Вільні Хутори, де він котив по дорозі скутер. ОСОБА_31 зупинився біля нього та спитав, чи не хоче він купити скутер. Відповів, що немає грошей, і обвинувачений покотив скутер далі, в кінець вулиці. Скутер був іноземного виробництва, чорного кольору. Впевнений, що це був обвинувачений, однак на той час він був трохи повніший, мав довгіше волосся.
Свідок ОСОБА_32 показав, що з травня 2015 р. працює дільничним інспектором Верхньодніпровського РВ. В зону його обслуговування входить с. Вільні Хутори Верхньодніпровського району. Йому відомо, що в селі на АДРЕСА_3 , можливо в буд. АДРЕСА_3 , точно сказати не може, бо там складна нумерація будинків, проживав чоловік на прізвище ОСОБА_33 , але в селі його називали на прізвисько - « ОСОБА_24 », « ОСОБА_34 ». Він один мав таке прізвисько, іншого чоловіка в селі, кого б звали таким ім`ям не чув. Приблизно рік тому цей чоловік помер .
Згідно з копією актового запису про смерть №222 від 08.09.2014 р., виданого відділом ДРАЦС Вільногірського МУЮ, ОСОБА_35 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . /а.с. 151 т.3/.
З протоколу огляду від 23.06.2014 року /а.с.74 т.1/ слідує, що встановлено та оглянуто місце події- гараж № НОМЕР_5 , розташований навпроти ЗОШ №5 м.Вільногірська Дніпропетровської області.
Відповідно до тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_7 та талону на транспортний засіб ОСОБА_7 є власником мопеду «ALPHA» ZS50F чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_6 ( а.с. 80 т.1).
Згідно з протоколом огляду від 26.08.2014 року /а.с.88 т.1/, оглянутий та вилучений добровільно наданий ОСОБА_18 металевий номерний знак НОМЕР_6 чорного кольору.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 30.09.2014 року з фототаблицею до нього /а.с.139-142 т.1/ слідує, що ОСОБА_9 вказав та показав на місці обставини заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_7 .
Згідно висновку експерта № 70/05-102 від 18.11.2014 року /а.с. 191-194 т.1/ слідує, що станом на 23.06.2014 року середня ринкова вартість моторолера ALPHA» ZS50F становила 2969 грн.
Також, вина обвинуваченого підтверджується речовими доказами по справі, які оглянуті в судовому засіданні: батареєю від мобільного телефону «Нокія» BL-SCA без серійного номеру сірого кольору, металевим номерним знаком НОМЕР_8 чорного кольору, а також лопатою з держаком 1,2 м, яку впізнала потерпіла ОСОБА_5 .
Оцінюючи зібрані під час досудового слідства та досліджені в судовому засіданні докази, суд не приймає у якості допустимого доказу по справі протокол пред`явлення для впізнання від 09.09.2014 року /а.с.148 т.1/ з участю свідка ОСОБА_36 , оскільки даний протокол не містить доказової інформації по справі та складений з порушенням вимог ч.1 ст. 228 КПК України, так як у протоколі не вказано обставини, за яких свідок бачив ОСОБА_9 , лише зазначено, що він впізнав обвинуваченого на одному з фото, однак за відсутності вищевказаних обставин вирішити питання, чи має цей факт будь-яке відношення до предмета доказування по справі неможливо, а з`ясувати ці обставини в судовому засіданні також неможливо, оскільки допит свідка ОСОБА_36 не проводився в зв`язку з його знаходженням на військовій службі.
Разом з тим, протоколи пред`явлення особи для впізнання з участю свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 /а.с. 146-147 т.1/, суд приймає у якості допустимих доказів по справі, оскільки в судовому засіданні вказані свідки підтвердили факт проведення даної слідчої дії з кожним з них, пояснили, при яких обставинах вони бачили обвинуваченого - при реалізації ним викраденого майна, наполягають на своїх свідченнях і підстави сумніватися у правдивості показів зазначених свідків у суду відсутні, тому вказані протоколи, як і покази свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , суд приймає у якості допустимих доказів по справі.
Також, суд приймає у якості допустимих доказів по справі покази свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , так як хоча дані особи і не допитувалися під час досудового слідства, але про їх існування стороні обвинувачення стало відомо лише під час судового розгляду справи, а їх покази доповнюють та узгоджуються як з показами свідка ОСОБА_18 і обвинуваченого ОСОБА_9 в частині заволодіння мопедом, належним ОСОБА_7 , так й іншими доказами по справі і не викликають сумніву у їх правдивості.
Разом з тим, суд критично оцінює заперечення потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в частині вартості належного їм майна, оскільки його вартість при проведенні досудового розслідування визначена експертним шляхом, а потерпілими не надано доказів, підтверджуючих вартість вказаного майна у зазначених ними розмірах.
Крім того, суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_9 , дані ним в ході судового розгляду справи в частині заперечення ним фактів вчинення злочинів та застосування відносно нього працівниками Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області фізичного та психічного насильства, оскільки вони спростовуються результатами перевірки, проведеної СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області /а.с.137-139 т.3 / та показами самого обвинуваченого, даними ним в первісній та кінцевій частинах судового розгляду, на правдивості яких він наполягає і які суд вважає достовірними, оскільки вони узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні та наведеними вище доказами, зокрема, показами допитаних в судовому засіданні потерпілих та свідків, письмовими та речовими доказами по справі.
Решту доказів, зібраних на досудовому слідстві, досліджених в суді та наведених вище, суд приймає у якості допустимих, достовірних та достатніх доказів по справі, оскільки вони отримані в законний спосіб, логічно взаємопов`язані, узгоджуються між собою та взаємно доповнюють однин одного.
Таким чином, факти вчинення злочинів ОСОБА_9 знайшли своє підтвердження в суді, а його дії слід кваліфікувати:
-по ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення;
- по ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчинених ним злочинів, обставини, які обтяжують та пом`якшують його покарання, особу ОСОБА_9 .
Так, ОСОБА_9 вчинив тяжкі злочини.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
За місцем проживання ОСОБА_9 характеризується посередньо, не працює, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий.
Врахувавши обставини справи та особу обвинуваченого, беручи до уваги, що ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, і вчинив нові корисливі злочини в період не знятої та не погашеної судимості, на протязі нетривалого часу після звільнення з місць позбавлення волі , що свідчить про його схильність до вчинення аналогічних суспільно-небезпечних діянь, завдану злочинами матеріальну шкоду не відшкодував, не працює і не має легальних джерел доходу та сталих соціальних зв`язків, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, без застосування додаткової міри покарання у вигляді конфіскації майна, передбаченої санкцією ч.2 ст. 289 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Оскільки ОСОБА_9 останнього разу засуджений вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 р. за ч.2 ст.186, ч.ч.2,3 ст.185, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, і вчинив злочини по даній справі до постановлення вказаного вироку, то загальну міру покарання йому слід обрати за правилами ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 25.03.2015 р. при призначенні покарання суд не враховує, оскільки виходячи із змісту ч.4 ст.70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів підлягає врахуванню попередній вирок, яким є вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 30.04.2015 р.

Відповідно до ст.124 КПК України, судові витрати за залучення експертів для проведення судово-товарознавчої експертизи № 70/34-164 від 15.12.2014 року у розмірі 393 грн. 12 коп. /а.с. 184 т.1 /, судово-товарознавчої експертизи № 70/34-163 від 16.12.2014 року у розмірі 393 грн. 12 коп. /а.с. 196 т.1 /, судово-автотоварознавчої експертизи № 70/05-102 від 18.11.2014 року у розмірі 393 грн. 12 коп. /а.с.190 т.1/, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави.

Речові докази по справі: батарею від мобільного телефону «Нокія» BL-SCA без серійного номеру сірого кольору; металевий номерний знак НОМЕР_8 чорного кольору, які знаходяться на збереженні в камері схову речових доказів Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровський області згідно акту прийому-передачі старшині ОСОБА_39 від 26.09.2014 року- слід знищити, лопату з держаком 1,2 м слід повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Кришку з каструлі ємністю 40 л слід виключити з числа речових доказів, оскільки дана річ не має доказового значення по справі та залишити на зберіганні у Вільногірському МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області до встановлення її належності.

Оскільки на досудовому слідстві запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався і відповідні клопотання стороною обвинувачення в судовому засіданні не заявлялися, то до вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно обвинуваченого обранню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289 , ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання :

- по ч.2 ст.289 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна;

- по ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки 6 ( шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України загальну міру покарання ОСОБА_9 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, знову призначеним покаранням поглинути покарання, призначене вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 квітня 2015 р. у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі і остаточно до відбуття ОСОБА_9 призначити 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна, з поміщенням до кримінально-виконавчої установи на призначений строк.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 1179 грн. 36 коп. судових витрат за залучення експертів для проведення судово-товарознавчих та судово-автотоварознавчої експертиз.

Речові докази по справі: батарею від мобільного телефону «Нокія» BL-SCA сірого кольору, металевий номерний знак НОМЕР_8 чорного кольору, які знаходяться на збереженні в камері схову речових доказів Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровський області згідно акту прийому-передачі старшині ОСОБА_39 від 26.09.2014 року - знищити, лопату з держаком 1,2 м повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Кришку з каструлі ємністю 40 л - виключити з числа речових доказів та залишити на зберіганні у Вільногірському МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області до встановлення її належності.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 обраховувати з 04 листопада 2015 р., зарахувавши в цей строк покарання, відбуте ним по попередньому вироку з 29 липня 2014 р. по 04 листопада 2015 р.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою - в той саме строк з часу отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1