ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

з участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження № 0000283 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше не судимого, старшого солдата ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
09.02.2015 року приблизно о 08 годині 00 хвилин старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, всупереч інтересам служби та вимогам ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом без дозволу відповідних командирів та поважних причин, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 з відпустки, після чого проводив час на власний розсуд до 15 серпня 2015 року, тобто до моменту з`явлення до військової прокуратури Житомирського гарнізону.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України, які виразилися у нез`явленні військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні провину в інкримінованому йому злочині визнав, щиро розкаявшись пояснив суду, що 09.02.2015 року о 08 годині 00 хвилин не з`явився в військову частину польова пошта НОМЕР_1 для проходження служби після відпустки, оскільки боявся продовжувати службу, після цього він проводив час на власний розсуд, поважних причин не прибуття на службу не мав, просив суворо не карати, призначити штраф.

Судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, їх позиція є добровільною та істинною, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Тому, враховуючи, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги думку прокурора, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, цивільний позов не заявлений, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає дані фактичні обставини справи.

Сукупність досліджених у судовому засіданні доказів свідчить про те, що своїми умисними діями, які виразились у вчиненні самовільному залишенні військової частини або місця служби тривалістю понад один місяць, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 407 КК України.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 3 ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості, відсутність потерпілих по даному кримінальному провадженню, особу обвинуваченого, його молодий вік, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України суд враховує обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, критичну оцінку своїх діянь. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого та за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину), суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства та вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 407 КК України, замінивши покарання у виді позбавлення волі на штраф.

Запобіжний захід не застосовувався, цивільний позов не пред`являвся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371 374, 394 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі ста сімдесяти шести неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 19992 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) гривні. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_1