Справа № 191/2602/15-к
Провадження № 1-кп/191/27/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000231 від 07 лютого 2015 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровську, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, працюючого тесляром локомотивного депо ст.Нижньодніпровськ-Вузол ТЧ-1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11 червня 2006 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.187 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 10 лютого 2009 року з Жовтоводської виправної колонії №26 умовно-достроково на 1 рік 9 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Повторно, в ніч на 07 лютого 2015 року, більш точний час встановити не вдалося, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, заздалегідь знаючи про те, що потерпілий ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , вдома за вказаною адресою відсутній, прибув до місця проживання потерпілого та, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом підпалу та пошкодження вхідної пластикової двері, проник в будинок, звідки таємно, умисно, з корисних спонукань на свою користь викрав ноутбук «Асег Aspira» вартістю 2262,00 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №888-15 від 29 травня 2015 року, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на зазначену суму, після чого залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Крім того, 19 червня 2015 року приблизно о 16-00 годин ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання в подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 , з метою помсти ОСОБА_5 за те, що останній запідозрив його у раніше вчиненій крадіжці ноутбуку, маючи умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, запросив потерпілого ОСОБА_8 до себе в гості додому під приводом відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та спільного з ОСОБА_5 розлиття алкогольних напоїв. Після цього, 19 червня 2015 року приблизно о 18-45 годин потерпілий ОСОБА_8 за запрошенням ОСОБА_3 прибув додому до ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , та за пропозицією ОСОБА_3 пройшов у двір до приміщення літньої кухні. Пройшовши до літньої кухні ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , усвідомлюючи можливість настання внаслідок свої дій тяжких наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, умисно наніс ззаду потерпілому ОСОБА_5 два тичкових колючих удари кухонним ножем в задню поверхню грудної клітини зліва ближче до плечового суглобу, один удар в навколо хребтову ділянку зліва та один удар в задню поверхню грудної клітини зліва по лопаточній лінії, після чого потерпілий повернувся обличчям до ОСОБА_3 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 намагався нанести ще удари ножем з переду потерпілому ОСОБА_8 , але останній схопився лівою долонею за лезо ножа та ОСОБА_3 , застосовуючи фізичну силу, повалив потерпілого спиною на землю й здавлюючи шию руками, став стверджувати потерпілому ОСОБА_8 , що він нічого в нього не крав. Після цього ОСОБА_3 припинив застосовувати фізичне насильство у відношенні потерпілого ОСОБА_8 та надав йому першу медичну допомогу.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: 2-х непроникаючих в грудну порожнину різаних ран задньої поверхні груди зліва ближче до плечового суглобу, непроникаючої різаної рани на рівні Х-ХІ ребер зліва по навколо хребтовій ділянці, різаної рани по лопаточній ділянці зліва на рівні Vl-го ребра, яка проникає в ліву плевральну порожнину з пошкодженням верхньої долі лівої легені. Згідно висновку судово-медичного експерта №193 від 21 липня 2015 року тілесне ушкодження у вигляді проникаючого в ліву грудну порожнину колото різаного поранення задньої поверхні груди між лопатковою та навколохретовою лініями на рівні VІ-го міжребер`я верхньої долі лівої легені, яке супроводжувалося розвитком лівобічного гемопневмотороксу відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди, завданої викраденням ноутбуку в розмірі 6000,00 грн., що складає приблизну вартість ноутбуку та сумки до нього на даний час. Також просить стягнути з обвинуваченого витрати, понесені ним на придбання нових вхідних дверей в розмірі 3327,00 грн., які потерпілий змушений був встановити у зв`язку з пошкодженням дверей обвинуваченим. На лікування ним були понесені витрати в розмірі 1592,52 грн. для придбання лікарських засобів та матеріалів медичного призначення, які потерпілий просить стягнути з обвинуваченого. Також під час спричинення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень одяг потерпілого прийшов у непридатний стан внаслідок залиття його кров`ю та порізу ножем, зокрема, футболка вартістю 200,00 грн., светр вартістю 400,00 грн. та ветровка вартістю 650,00 грн. на загальну суму 1250,00 грн., яку потерпілий також просить стягнути з обвинуваченого. Загальна сума матеріальної шкоди складає 12170,00 грн. Від заявленої моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. потерпілий відмовився у судовому засіданні. В подальшому потерпілий зазначив, що частину завданої шкоди в розмірі 800,00 грн. йому обвинуваченим відшкодовано, тому просив стягнути з останнього матеріальну шкоду в розмірі 11370,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.121 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся та пояснив, що 06 лютого 2015 року вони разом з потерпілим ОСОБА_5 вживали спиртні напої та були у стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_5 залишився вживати спиртні напої у друга, а він пішов додому, було вже пізно. Раніше він бував вдома у ОСОБА_8 та знав, що у нього мається ноутбук «Асег». Коли проходив мимо будинку ОСОБА_5 , то вирішив залізти в його будинок. Точної мети такого проникнення він не пам`ятає, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння. В будинку потерпілого ОСОБА_5 були металопластикові вхідні двері, які були зачинені. Він взяв у дворі в ОСОБА_5 мішок із сіном, який поклав перед дверима та підпалив, для того щоб двері обгоріли та була можливість їх відкрити. Сіно загорілося, вхідні двері обгоріли, він відкрив їх та потушив вогонь. Потім зайшов в будинок, пройшов в спальню та взяв там зі стола ноутбук «Асег», зарядний пристрій до нього та чорну тканеву сумку від нього, в яку поклав викрадений ноутбук. На наступний день у м.Дніпропетровську він продав ноутбук за ціною 1000,00 грн. Зазначені грошові кошти йому були потрібні для лікування матері, яка на той час знаходилася у лікарні, приблизно 800,00 грн. пішли на лікування. Після цього, через декілька днів ОСОБА_8 розповів, що в нього з будинку зник ноутбук та він став підозрювати обвинуваченого у вчиненні крадіжки, розповівши, що є свідок, який бачив його з ноутбуком. Він сказав потерпілому ОСОБА_5 , що нічого у нього не крав. Пізніше до нього додому прийшов ОСОБА_5 разом із своїми двома друзями, які стали звинувачувати його у крадіжці ноутбуку та запропонували піти до цього свідка. Спочатку він не погоджувався нікуди йти, однак в подальшому погодився та вони пішли. Однак не дійшовши до даного свідка вони стали погрожувати йому тим, що зачинять його у підвалі та він буде вартість ноутбуку відпрацьовувати. Тоді він погодився сплачувати за ноутбук кожного місяця по 500,00 грн. і вони розійшлися. 19 червня 2015 року приблизно в 15-00 годин він пам`ятаючи про те, що ОСОБА_5 вимагав з нього гроші, вирішив зателефонувати йому та віддати гроші в сумі 500,00 грн. Він пообіцяв, що зателефонує коли приїде з роботи. Приблизно в 17-30 годин 19 червня 2015 року ОСОБА_5 зателефонував йому та повідомив, що він вже повернувся з роботи. На вулиці йшов дощ, йому не хотілося в таку погоду виходити з будинку, тому він у відповідь запропонував йому самому прийти до нього, на що ОСОБА_5 погодився. Він очікував його у себе дома, маючи намір віддати гроші та випити з потерпілим горілки. Коли ОСОБА_5 прийшов, він запросив його зайти у двір. Він зайшов та він запросив його йти до літньої кухні. ОСОБА_5 пішов в зазначеному напрямку, виражаючись ненормативною лексикою на адресу його матері, що його дуже образило. Раптово він побачив ліворуч від себе на старому трельяжі ніж, яким він до цього підрізав гумову шлангу на наносі до колодязя, швидко підняв та наніс чотири удари ззаду в спину ОСОБА_5 в ліву лопаточку ділянку. Умислу на заподіяння смерті у нього не було, удари він наносив із обурення на потерпілого. Після того як він наніс потерпілому удари в ділянку лівої лопатки, той став повертатися до нього та вибив ніж з його рук, вони впали на землю, ОСОБА_5 впав спиною на землю, а обвинувачений на нього та останній правим передпліччям раптово притиснув шию потерпілого до землі. Він сказав потерпілому, що нічого у нього не крав та убрав свою руку. Також він почув, що ОСОБА_5 сказав його матері, щоб вона забрала у нього ніж. Він побачив, що позаду стояла мати, яка вийшла з будинку, у нього на той час в руці ножа вже не було. Вони піднялися і він разом з матір`ю відвели ОСОБА_5 в літню кухню та зняли з нього футболку, светр та куртку. Зі спини потерпілого текла кров і він виніс з будинку зеленку, бинти та вату, замазав рани ОСОБА_5 зеленкою та перемотав бинтами. ОСОБА_5 просив викликати швидку медичну допомогу і він став набирати телефонний номер Іларіонівського відділення швидкої медичної допомоги, номер якої не пам`ятає, однак виклик не йшов. Тоді він зателефонував на телефонний номер «103» та викликав швидку допомогу, однак вона так до нього і не приїхала. ОСОБА_5 дістав свій мобільний телефон та хотів комусь зателефонувати, однак він злякався, щоб потерпілий не позвав друзів та забрав у нього телефон, витягнувши з нього сім-картку, щоб він не зміг телефонувати. Потім ОСОБА_5 попросив домовитися з сусідами відвезти його до лікарні. Він пішов по своїх сусідах з проханням відвезти потерпілого до лікарні, однак ніхто не погодився. Тоді ОСОБА_5 попросив відвести його до будинку його дядьки ОСОБА_11 , в якого є власний автомобіль, та він відвів потерпілого до дядьки. Цивільний позов визнав частково в межах розміру збитків, які підтверджуються належними доказами.

Окрім показів обвинуваченого ОСОБА_3 , його винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджується наступними доказами:
показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні пояснив, що 07 лютого 2015 року після спільного вживання спиртних напоїв разом з обвинуваченим ОСОБА_3 у нього зник ноутбук та були пошкоджені вхідні двері в будинок. Про те, що ноутбук у нього викрав саме ОСОБА_3 він дізнався зі слів свідка ОСОБА_12 , який бачив ОСОБА_3 у нетверезому стані з сумкою та ноутбуком. Він повідомив ОСОБА_3 про те, що останній підозрюється у крадіжці ноутбука, на що сказав, що такого він не пам`ятає. У травні 2015 року він разом з друзями ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прийшов до ОСОБА_3 додому, де він пояснив останньому, що впевнений, що крадіжку ноутбуку скоїв саме ОСОБА_3 і даному факту є свідок. В результаті вони домовилися, що ОСОБА_3 буде щомісячно відшкодовувати йому по 500,00 грн. з метою відшкодування вартості ноутбуку. Друзів він взяв з собою в якості підтримки і ОСОБА_13 обіцяв за це дати 500,00 грн., ОСОБА_14 не обіцяв нічого;

показаннями свідка ОСОБА_12 , який у судовому засіданні пояснив, що приблизно в кінці зими 2015 року він біля відділення Приватбанку в с.Іларіонове по вул.Робочій Синельниківського району Дніпропетровської області бачив ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння і на плечі якого була сумка для ноутбуку чорного кольору. Ремінь сумки був натягнутий, тому скоріш за все в ній знаходився ноутбук. ОСОБА_3 попросив у нього 20,00 грн. на проїзд до м.Дніпропетровська і свідок дав йому гроші. На наступний день від потерпілого ОСОБА_5 йому стало відомо про крадіжку невідомою особою належного йому ноутбуку;

показаннями свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні пояснив, що приблизно у середині травня 2015 року у вечірній час доби на прохання потерпілого ОСОБА_5 він разом з потерпілим та ОСОБА_14 прийшли до будинку обвинуваченого ОСОБА_3 з метою повідомити останньому про необхідність відшкодувати завдану потерпілому ОСОБА_5 шкоду крадіжкою ноутбуку. ОСОБА_3 спочатку не визнавав, що саме він викрав ноутбук, однак після пропозиції піти разом до свідка, який бачив його з ноутбуком, він погодився відшкодовувати шкоду по 500,00 грн. кожного місяця. Усього домовилися про відшкодування потерпілому 5000,00 грн. Ніяких погроз на адресу ОСОБА_3 ніхто з них не висловлював;

показаннями свідка ОСОБА_14 , які аналогічні показанням свідка ОСОБА_13 ;

витягом з кримінального провадження №0000231, згідно якого до ЄРДР 07 лютого 2015 року були внесені відомості про факт вчинення крадіжки належного ОСОБА_5 майна (т.2 а.с.1);

протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_5 за фактом викрадення належного йому ноутбуку (т.2 а.с.4);

протоколом огляду вхідних дверей потерпілого ОСОБА_5 , пошкоджених внаслідок проникнення до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (т.2 а.с.6-8);

договором добровільного страхування фінансових ризиків від 18 жовтня 2010 року в підтвердження факту належності потерпілому ОСОБА_5 викраденого ноутбуку «Асег Aspira» (т.2 а.с.11);

висновком судово-товарознавчої експертизи від 29 травня 2015 року, згідно якої первинна вартість викраденого ноутбуку «Асег Aspira» з урахуванням зносу на момент вчинення кримінального правопорушення становить 2262,00 грн. (т.2 а.с.25-28).

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, підтверджується наступними доказами:
показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні пояснив, що 19 червня 2015 року йому зателефонував ОСОБА_3 та запропонував віддати гроші в сумі 500,00 грн. Потерпілий погодився і ОСОБА_3 позвав його до себе додому. Після роботи потерпілий прийшов до ОСОБА_3 додому, той впустив потерпілого та повів до літньої кухні. Коли потерпілий заходив до літньої кухні, ОСОБА_3 вдарив його ножем чотири рази в ліву лопаточку ділянку. Також ОСОБА_3 мав намір нанести потерпілому удар ножем спереду, однак потерпілий схопився за лезо ножа, у зв`язку з чим порізав собі руку. Потерпілий впав на землю, а ОСОБА_3 почав його душити ліктем та казати, що ноутбук він у потерпілого не викрадав. В той час з будинку вийшла мати ОСОБА_3 , яку потерпілий просив забрати у ОСОБА_3 ніж, однак та повідомила, що ножа у нього не має. Після того, як потерпілий пообіцяв нікому не розповідати, що його порізав саме ОСОБА_3 , останній перестав його душити та допоміг обробити рани за допомогою зеленки, бинту та вати. Потерпілому було погано, він мав намір викликати швидку допомогу, однак обвинувачений ОСОБА_3 лише робив вигляд, що кудись телефонує та забрав у потерпілого мобільний телефон, пояснивши, що зараз приїде його знайомий та відвезе потерпілого до лікарні. Однак протягом тривалого часу ніхто не приходив і потерпілий попросив ОСОБА_3 вивести його на вулицю та попросити когось відвезти його до лікарні. Тоді ОСОБА_3 допоміг йому дійти до будинку дядьки потерпілого, який і відвіз останнього до лікарні;

показаннями свідка ОСОБА_15 , яка у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 є її сином. 19 червня 2015 року вона знаходилася в будинку і почула лай собаки. Коли вийшла з будинку, то побачила, що біля літньої кухні її син ОСОБА_3 сидів зверху на ОСОБА_5 та душив його. Вона відтягнула сина від ОСОБА_5 , в руках у сина нічого не було. Зі спини ОСОБА_5 текла кров, як саме ОСОБА_3 заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 вона не бачила. Зі слів сина їй відомо, що тілесні ушкодження він завдав потерпілому через ноутбук, у крадіжці якого його звинувачував потерпілий ОСОБА_5 . Вона винесла з будинку зеленку та бинти і вони разом з сином помазали зеленкою рани на спині у ОСОБА_5 та перев`язали його. На прохання ОСОБА_5 викликати швидку вона відповіла відмовою у зв`язку з відсутністю грошових коштів на оплату швидкої. Щоб ОСОБА_3 викликав швидку вона не бачила. Спочатку потерпілий ОСОБА_5 знаходився в літній кухні, а потім вони перевели його до будинку. Знаходився у будинку ОСОБА_5 приблизно дві години, йому було погано. Потім ОСОБА_3 та ОСОБА_5 пішли. Коли син повернувся, то розповів, що залишив ОСОБА_5 у його родичів;

показаннями свідка ОСОБА_16 , яка у судовому засіданні пояснила, що потерпілий ОСОБА_5 є її племінником. Весною 2015 року вона почула, що хтось постукав у вікно будинку. Був вже темний час доби. Вона вийшла на вулицю та побачила племінника ОСОБА_17 та ще якогось хлопця, якого вона не змогла роздивитися. Племінник зайшов у будинок, а хлопець пішов. На руках у ОСОБА_5 була кров. Вони разом з чоловіком машиною відвезли його до Синельниківської ЦРЛ, де йому зродили операцію. У ОСОБА_5 було приблизно 5 ножових поранень, але хто саме його поранив не казав. Що саме розповідав на той час потерпілий не пам`ятає;

витягом з кримінального провадження №0001171, згідно якого до ЄРДР 20 червня 2015 року були внесені відомості про факт спричинення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень у вигляді проникаючого поранення плевральної порожнини зліва з пошкодженням лівої легені (т.2 а.с.31);

довідкою КМ «Синельниківська центральна районна лікарня» ДОР від 19 червня 2015 року, згідно якої у відділення лікарні був доставлений ОСОБА_5 з проникаючим ножовим поранення спини (т.2 а.с.34);

протоколом огляду місця події домоволодіння, де проживає ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого в ході огляду був виявлений кухонний ніж, за допомогою якого були завдані тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 (т.2 а.с.50-52);

протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_5 за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень (т.2 а.с.56);

протоколом проведення слідчого експерименту від 22 червня 2015 року, згідно якого ОСОБА_3 показав обставини заподіяння ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 (т.2 а.с.78-79);

протоколом проведення слідчого експерименту від 03 липня 2015 року, згідноя кого потерпілий ОСОБА_5 показав обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 (т.2 а.с.99-100);

висновком судово-медичної експертизи №193 від 21 липня 2015 року, згідно якого потерпілому ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: 2-х непроникаючих в грудну порожнину різаних ран задньої поверхні груди зліва ближче до плечового суглобу, непроникаючої різаної рани на рівні Х-ХІ ребер зліва по навколо хребтовій ділянці, різаної рани по лопаточній ділянці зліва на рівні Vl-го ребра, яка проникає в ліву плевральну порожнину з пошкодженням верхньої долі лівої легені. Згідно висновку судово-медичного експерта №193 від 21 липня 2015 року тілесне ушкодження у вигляді проникаючого в ліву грудну порожнину колото різаного поранення задньої поверхні груди між лопатковою та навколохретовою лініями на рівні VІ-го міжребер`я верхньої долі лівої легені, яке супроводжувалося розвитком лівобічного гемопневмотороксу відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Механізм виникнення тілесних ушкоджень, відмічений у протоколах слідчих експериментів від 22 червня 2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 та за участю потерпілого ОСОБА_5 від 03 липня 2015 року не суперечать механізму виникнення тілесних ушкоджень, встановлених при проведенні судово-медичної експертизи, тобто тілесні ушкодження могли виникнути від дії плоского колючо-ріжучого предмету (можливо ножем) (т.2 а.с.104-107).

Співставляючи та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних, взаємозв`язаних та об`єктивних, що в сукупності з наведеними вище доказами дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст.185, ч.1 ст.121 КК України, доведена повністю.

Зазначені докази у вказаному кримінальному провадженні є достовірними, допустимими, належними та достатніми для підтвердження винності особи, що обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 в судовому засіданні встановлена та доведена, а дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, а також за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких.

Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, схильний до скоєння крадіжок, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі за вчинення тяжкого корисливого злочину, судимості за який на даний час не знята та не погашена, є інвалідом 3 групи внаслідок загального захворювання.

В якості пом`якшуючих покарання обставин згідно положень ст.66 КК України суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Обставинами, які обтяжують покарання згідно з ст.67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив тяжкі кримінальні правопорушення, маючи не зняту та не погашену судимість за умисний тяжкий корисливий злочин, за місцем проживання характеризується негативно, а також наявність декількох обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства не виявляється можливим і покарання йому повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.121 КК України, за правилами ч.1 ст.70 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 завданої злочинами матеріальної шкоди в розмірі 12170,00 грн. підлягає частковому задоволенню.

Так, згідно висновкусудово-товарознавчої експертизи від 29 травня 2015 року вартість викраденого ноутбуку на момент проведення експертизи з урахуванням індексації цін становить 2458,80 грн. Інших належних доказів вартості ноутбуку суду не надано, а витяги із сайту з Інтернету не є належними доказами вартості викраденого майна. Отже, стягненню з обвинуваченого підлягає вартість ноутбуку, визначена у висновку експерта в розмірі 2458,80 грн.

Факт понесення потерпілим затрат на заміну пошкоджених вхідних дверей в розмірі 3327,00 грн. підтверджується договором купівлі-продажу від 23 квітня 2015 року та квитанцією про сплату вартості дверей.

Вартість понесених потерпілим витрат на лікування в розмірі 1592,52 грн. доводиться чеками на придбання медикаментів.

Вартість пошкодженого одягу потерпілого футболки, вітрівки та свитеру в розмірі 1250,00 грн. підтверджується товарними чеками.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що загальна сума завданої потерпілому злочинами матеріальної шкоди складає 7828,32 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 .

Процесуальні витрати у розмірі 61,50 грн., пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази у вигляді кухонного ножа необхідно знищити.

Також суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.121 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровську, на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м.Дніпропетровську, матеріальну шкоду, завдану злочином, в розмірі 7828 (сім тисяч вісімсот двадцять вісім) грн. 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровську, на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 61 (шістдесят одна) грн. 50 коп.

Речові докази по справі кухонний ніж знищити.

Вилучений одяг чоловічі туфлі чорного кольору, футболку чорного кольору, джинси синього кольору, светр, куртку синього кольору залишити у володінні потерпілого ОСОБА_5 .

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Керуючись вимогами ч.5 ст.72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання час затримання ОСОБА_3 без ухвали слідчого судді з 20 червня 2015 року по 22 червня 2015 року з розрахунку один день затримання за два дні позбавлення волі, що складає 6 (шість) днів.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1