Справа №1-261/2011
№1/1121/22/12

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2012 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Волошиної Н.Л., при секретарі Доненко Н.О., за участю прокурора Чабаненка М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську кримінальну справу по обвинуваченню:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, працює менеджером у ПП «Адоніс», перебуває у незареєстрованому шлюбі, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою Кіровоградська обл.. , АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17 грудня 2008 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 , ст.. 70 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі, додаткової міри покарання конфіскація майна. Звільнений 14 січня 2009 року по відбуттю строку покарання;

- 12 серпня 2010 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 місяців 3 днів арешту. Звільнений 12 серпня 2010 року з залу суду;

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

Встановив:

Підсудний ОСОБА_1 спричинив потерпілому ОСОБА_2 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, за наступних обставин.

30 травня 2011 року близько 03 години 00 хвилин між ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_2, які знаходились біля кафе бару «Олена», що розташований на бульварі ОСОБА_3, 9 у м. Світловодську Кіровоградської області, з ініціативи перебуваючого у стані алкогольного спяніння ОСОБА_2. виник конфлікт, в ході якого він допускав у бік ОСОБА_1 висловлювання з застосуванням нецензурних слів, провокував бійку, демонструючи в руках уламок від скляної пляшки. Намагаючись уникнути конфлікту, ОСОБА_1 побіг до приміщення бару «Олена», а ОСОБА_2 в свою чергу послідував за ним, де між ними виникла бійка. Знаходячись біля вхідних дверей бару «Олена»підсудний знайшов на підлозі уламок каміння та кинув ним у голову потерпілому. Отримавши удар уламком каміння, потерпілий розвернувся по відношенню до підсудного спиною, після чого ОСОБА_1, діючи умисно та маючи на меті спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, наніс потерпілому один удар колюче ріжучим предметом, робочим елементом якого є клинок та загострене вістря, який мав при собі, ззаду в область правої бокової поверхні грудної клітини у верхньому відділі. В результаті умисних злочинних дій підсудного, ОСОБА_2 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото різаної рани правої бокової поверхні грудної клітини у верхньому відділі з пошкодженням легені та гемопневмотороксом , що по ступеню тяжкості відноситься до категорії тяжких, небезпечних для життя в момент заподіяння.

В ході судового розгляду справи підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що 30 травня 2011 року близько 01 години ночі зайшов на літню площадку бару «Олена»та підсів за столик до знайомої йому ОСОБА_4, де вживав пиво. В цьому ж барі знаходились знайомі йому ОСОБА_5 та ОСОБА_2. Останній, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, почав безпідставно висловлюватися в його адресу нецензурною лайкою, провокувати бійку, на прохання заспокоїтись не реагував, напроти наніс йому один удар в голову, а потім розбив пляшку з під пива, від чого утворилась так звана «розочка». Намагаючись уникнути бійки, він побіг від ОСОБА_2 в приміщення бару «Олена», проте потерпілий, не бажаючи припиняти свої протиправні дії, тримаючи в руках уламок скляної пляшки, послідував за ним. Бачучи, що ОСОБА_2 його наздоганяє, він кинув у нього уламком каменю, що знайшов на підлозі, який попав потерпілому в голову, після чого наніс один удар в бік спини спеціально пристосованим колюче-ріжучим предметом, а саме брелоком у вигляді складного ножа, який мав при собі. Підсудний стверджує, що не мав прямого умислу на заподіяння ОСОБА_2, з яким давно товаришує, тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, а хотів таким чином припинити протиправну поведінку щодо нього потерпілого.

Крім повного визнання своєї провини самим підсудним, вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується показаннями потерпілого, свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Будучи допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що в ніч на 30 травня 2011 року він , будучи у стані алкогольного спяніння, знаходився на літній площадці бару «Олена», куди прийшов і знайомий йому ОСОБА_1 Під приводом раніше виниклого конфлікту з приводу дівчини, він став зачіпати підсудного, лізти до нього з бійкою, а ОСОБА_1 почав тікати. В свою чергу він розбив пляшку з під пива та з уламком пляшки побіг за ОСОБА_1. Біля дверей бару підсудний кинув у нього каменем, який попав у область голови. Від удару він розвернувся до підсудного спиною, після чого відчув удар в бік спини та втік з місця пригоди. Хвилин через 10 він зрозумів, що у нього мається поранення та звернувся до знайомих, які викликали швидку допомогу. Потерпілий стверджує, що жодних претензій до підсудного не має, оскільки своєю поведінкою спровокував ОСОБА_1 на протиправні дії щодо себе, крім того, ОСОБА_1 повністю відшкодував йому витрати на лікування, вони один з одним примирились.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні засвідчив, що 30 травня 2011 року разом з ОСОБА_2 вживали горілку в барі «Олена»та перебували в стані сильного алкогольного спяніння. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який теж був у барі, виник конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої підсудний кинув у ОСОБА_2 каменем. Інших деталей бійки він не бачив.

Свідок ОСОБА_4 засвідчила суду, що в ніч на 30 травня 2011 року вона відпочивала у барі «Олена». Разом з нею за столиком сидів ОСОБА_1 ОСОБА_2, який знаходився за сусіднім столиком, почав словесно зачіпати ОСОБА_1, вживаючи нецензурні вислови. ОСОБА_1 просив ОСОБА_2 припинити, проте той не реагував, напроти, став лізти з бійкою.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив суду, що тієї ночі знаходився в барі «Олена»та сидів за одним столиком з ОСОБА_1 та ОСОБА_4. ОСОБА_2 почав грубіянити підсудному і між ними завязалась бійка, в ході якої ОСОБА_1 двічі вдарив ОСОБА_2 Більш точних деталей він не памятає, оскільки був у стані алкогольного спяніння.

Свідок ОСОБА_7 засвідчила суду, що працює в барі «Олена»продавцем, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знає як відвідувачів цього бару. 30 травня 2011 року вночі вона чула, що на вулиці був якийсь шум, бачила ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які пробігли через приміщення бару.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що в ніч на 30 травня 2011 року до її будинку постукав ОСОБА_2 та попросив викликати швидку допомогу, оскільки його підрізали .

З оголошеного в судовому засіданні протоколу допиту свідка ОСОБА_9 вбачається, що в ніч на 30 травня 2011 року він був відвідувачем бару «Олена», проте про обставини бійки йому нічого не відомо. (а.с. 52)

Протоколом огляду місця події підтверджується, що місцем скоєння злочину є приміщення бару «Олена», що розташований на бульварі ОСОБА_3, 9 у м. Світловодську.(а.с. 8-9)

В ході проведення відтворення обстановки та обставин події потерпілий ОСОБА_2 на місці показав та розказав про обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень . (а.с. 59-62)

В ході проведення відтворення обстановки та обставин події підсудний ОСОБА_1 підтвердив свою участь у спричиненні ОСОБА_2 тілесних ушкоджень у барі «Олена» , що розташований на бульварі ОСОБА_3 у м. Світловодську. (а.с. 63-65)

Протоколами очних ставок, які були проведені в ході досудового слідства між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, між ОСОБА_6 та ОСОБА_1, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підтверджується причетність підсудного до заподіяння потерпілому ОСОБА_2 тілесних ушкоджень у барі «Олена», що розташований на бульварі ОСОБА_3, 9 у м. Світловодську. (а.с. 53, 54, 55, 56, 57, 58)

З висновку судово медичної експертизи № 360 від 05 серпня 2011 року вбачається, що 30 травня 2011 року в момент спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_2 перебував у алкогольному спянінні середнього ступеню. (а.с. 76)

З висновків судово медичних експертиз № 298 від 23 червня 2011 року, № 464 від 28 вересня 2011 року, № 486 від 13 жовтня 2011 року вбачається, що ОСОБА_2 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото різаної рани правої бокової поверхні грудної клітини у верхньому відділі з пошкодженням легені та гемопневмотороксом, що по ступнею тяжкості відносяться до категорії тяжких небезпечних для життя в момент заподіяння. Дані тілесні ушкодження могли виникнути при обставинах, викладених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при відтворенні обстановки та обставин події.

Крім того, в ході судового розгляду справи був допитаний судовий експерт ОСОБА_10, який пояснив суду, що, враховуючи характер рани, удар ОСОБА_2 міг бути спричинений лише спеціально пристосованим колюче ріжучим предметом, що має форму ножа.

Дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що вина підсудного доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При вирішенні питання про призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності скоєного злочину, особу підсудного, обставини, що обтяжують чи помякшують покарання.

Так, підсудний скоїв злочин, який за ступенем тяжкості відноситься до тяжких, раніше був судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога як особа, що вживає наркотичні речовини. (а.с. 100-105, 108-112, 115, 116).

Працює менеджером у ПП «Адоніс», перебуває у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11, приймає участь у вихованні малолітнього сина ОСОБА_11 ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно. (а.с. 118, 119, 120)

З довідки медичної частини Кіровоградського слідчого ізолятора від 12 серпня 2010 року № 8/3119 вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в медичній частині СІЗО з діагнозом : постміокардітичний кардіосклероз. Імплантований штучний водій ритму (2001) із приводу повної AV блокади. Пролапс метального клапану, недостатність метального клапану, СН-І. Хронічний вірусний гепатит С. (а.с. 192) В період з 08 грудня по 16 грудня 2011 року знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділі Світловодської центральної районної лікарні. (а.с. 228)

Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття підсудного та повне відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Зважаючи на особу підсудного, враховуючи обставини, що помякшують та обтяжують покарання, ступінь тяжкості скоєного, суд приходить до висновку, що мірою покарання, яке буде необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів є мінімальний строк позбавлення волі, передбачений санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що злочинні дії ОСОБА_1 були спровоковані протиправною поведінкою відносно нього потерпілого ОСОБА_2, що визнається ним самим, потерпілий та підсудний примирились між собою, при чому ОСОБА_1 повністю відшкодував витрати, понесені ОСОБА_2 на лікування, підсудний має незадовільний стан здоровя, працює, утримує свою сімю, в тому числі малолітню дитину своєї дружини ОСОБА_11, позитивно характеризується та щиро кається у скоєному, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без реального відбування покарання, внаслідок чого слід застосувати положення ст.. 75 КК України та звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 роки.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321- 324,327, 328, 332-335 КПК України, суд,-

Засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк тривалістю 3( три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_1 протягом іспитового строку періодично зявлятися до органів кримінально виконавчої системи для реєстрації, повідомляти їм про зміну свого місця проживання та роботи.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого залишити без змін підписка про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Н.Л.Волошина.