печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу адвокат ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, Прокуратури м. Києва, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви про кримінальне правопорушення від 28.10.2015, яка отримана Генеральною прокуратурою України засобами поштового зв`язку 02.11.2015 р. та в подальшому була скерована до прокуратури м. Києва для розгляду. Згідно листа прокуратури м. Києва від 16.11.2015 р. заявника повідомлено про відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст. 303 КПК України, просить визнати протиправними бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, Прокуратури м. Києва, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань з вищевказаної заяви про кримінальне правопорушення, зобов`язати уповноважених осіб Прокуратури м. Києва внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості на підставі заяви ОСОБА_3 від 28.10.2015 р.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 доводи скарги підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини, просив задовольнити. Проти розгляду скарги у відсутність представників органів, бездіяльність співробітників яких оскаржується, не заперечував.

Генеральна прокуратура України, Прокуратура м. Києва, бездіяльність співробітників яких оскаржується, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направили. Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності в судовому засіданні представників Генеральної прокуратури України, Прокуратури м. Києва, на підставі наданих ОСОБА_3 матеріалів.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку особи, яка подала скаргу, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 02.11.2015 р. Генеральною прокуратурою України засобами поштового зв`язку отримано заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 28.10.2015 про вчинення, на його думку, суддею Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Листом № 17/7р від 04.11.2015 за підписом прокурора другого наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури ОСОБА_6 заявника проінформовано про те, що вищевказану заяву за правилами ст. 218 КПК України скеровано для розгляду до прокуратури м. Києва.

Листом прокуратури м. Києва від 16.11.2015 №15/1-1945-15, за підписом заступника начальника відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_3 було повідомлено про те, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР за вищевказаним повідомленням про вчинення кримінального правопорушення відсутні, оскільки таке повідомлення не містить об`єктивних даних, які б свідчили про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, а отже, не є заявою, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, згідно вимог ч.5 ст. 214 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Частиною ч. 4 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Наказом Генерального прокурора України № 125 від 03.12.2012 затверджено Інструкцію «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені правопорушення».

Відповідно до п. 1.2 Інструкції визначений єдиний порядок, який поширюється на діяльність працівників органів прокуратури, які в межах компетенції мають відповідні повноваження щодо: приймання заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення; реєстрації у відповідній книзі обліку заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення; розгляду заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та визначення підстав щодо внесення відомостей до ЄРДР.

При цьому, положення Інструкції не містять вказівок щодо альтернативного порядку розгляду заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а лише деталізують порядок розгляду заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, віднесені до підслідності органів прокуратури, а, відтак, не суперечить вимогам ст. 214 КПК України.

Крім того, системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що слід розмежовувати поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та поняття зареєструвати (прийняти) відповідну заяву, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Генеральною прокуратурою України зареєстровано (прийнято до розгляду) заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 28.10.2015, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 214 КПК України.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, реєстрація кримінальних правопорушень, а також осіб, які їх учинили, реєстратором, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, не суперечить положенням ч. 1 ст. 214, ст. 218 КПК України.

Згідно з п. 3.6, п. 3.8 вищевказаної Інструкції заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що надійшли на розгляд Генеральної прокуратури України, направляються для здійснення досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня.

Таким чином, дії Генеральної прокуратури України в частині направлення заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 28.10.2015 до прокуратури м. Києва відповідають вимогам діючого законодавства та виключають бездіяльність Генеральної прокуратури України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

За змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст. 2 КК України, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Таким чином, реєстрації в ЄРДР підлягають лише ті заяви чи повідомленні, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленні, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Дослідивши зміст, долученої до скарги заяви про вчинення злочину, слідчий суддя погоджується з висновків працівників прокуратури м. Києва щодо відсутності підстав внесення відомостей до ЄРДР за ч. 1 ст. 364 КК України, оскільки, означені доводи є фактично проявом незгоди із процесуальними діями судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_5 та не можуть вказувати на наявність у його діях об`єктивних ознак зазначеного злочину.

Тому, незважаючи на те, що подана адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури України заява названа як «заява про кримінальне правопорушення», остання за своїм змістом та суттю, всупереч п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України не є повідомленням про злочин, оскільки не містить обставин про вчинене кримінальне правопорушення та об`єктивних даних, що свідчать про ознаки злочину.

Вимоги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 щодо необхідності внесення відомостей про вчинення, на його думку, суддею Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_5 кримінального правопорушення лише з тих підстав, що він не погоджується із його діями та рішеннями, є довільними і не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно ст. 126 Конституції України вплив на суддів у бідь-який спосіб забороняється, а за рішенням Конституційного Суду України від 23.05.2001 № 6-рп/2001 оцінка законності процесуальних актів і дій суддів належить виключно до сфери правосуддя.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи.

Основним завданням суду при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Судом при розгляді даної скарги не встановлено порушення прокуратурою м. Києва будь-яких прав скаржника і за таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги в частині зобов`язання уповноважених осіб Прокуратури м. Києва внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості на підставі заяви ОСОБА_3 від 28.10.2015 р.

Також не підлягають задоволенню вимоги скарги про визнання протиправною бездіяльності уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, Прокуратури м. Києва, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань з вищевказаної заяви про кримінальне правопорушення, оскільки, виходячи з положень ч. 2 ст. 307 КПК України вирішення таких вимог не входить до компетенції слідчого судді.

Враховуючи вищевикладене, подана скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1