Провадження № 11-сс/780/399/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 27.08.2015

УХВАЛА
іменем України
27 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Біла Церква на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
За матеріалами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в том, що 11.07.2015 року близько 23.00 годин він, перебуваючи поблизу будинку №3 по вул. Гайова в м. Біла Церква Київської області, проник на територію домоволодіння, що за вказаною адресою, через незачинені ворота і перебуваючи на території вказаного домоволодіння з корисливих мотивів, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, повторно, вчинив крадіжку з автомобіля марки «Тойона Ланд Крузер» д.н.з. НОМЕР_1 чорної шкіряної сумки вартістю 1000 грн., в якій знаходилось службове посвідчення працівника СБУ, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вищевказаний автомобіль, гроші в сумі 4000грн., ключі від вищевказаного автомобіля та від будинку, мобільний телефон марки «Самсунг 1080» вартістю. 350 грн. без сім карти, після чого з місця вчиненого злочину зник, чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 5350 грн.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і матеріали досудового розслідування містять достатні докази причетності його до вчинення даного злочину.

11.07.2015 року відомості по даному факту внесені до ЄРДР за № 0002823.

17 серпня 2015 року старший слідчий СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. На думку слідчого, під час досудового розслідування встановлена наявність ризику, передбаченого п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчинені злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2015 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання поклавши на нього строком на два місяці такі обов`язки:1) прибувати до кабінету слідчого за першим його викликом; 2) не відлучатися за межі м. Біла Церква Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

На вказану ухвалу прокурор прокуратури м. Біла Церква подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає, що суд відмовляючи в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не надав належної оцінки ризикам, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Судом не взято до уваги те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, має не зняту та не погашену судимість, ніде не працює, не навчається, не одружений, проживає у знайомих. Окрім цього, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідка.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею проведено розгляд клопотання слідчого у відповідності з вимогами статей 177, 178, 183, 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо наявності достатніх доказів для підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, злочину проти власності, не працює, не одружений, за місцем реєстрації не проживає, а тому слідчим суддя дійшов правильного висновку про те, що прокурором обґрунтовано встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вірогідність здійснення ОСОБА_6 спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, слідчим суддею обґрунтовано визнано недоведеним ризик, передбачений п.п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, який згідно клопотання слідчого полягає у здійсненні спроб ОСОБА_6 незаконного впливу на потерпілого та свідка по даному кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що прокурором не доведено обставин, які б свідчили про недостатність застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Вказані обставини не доведені прокурором і під час апеляційного розгляду, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, при цьому поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти спробам підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування і суду, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2015 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити - без змін.

Головуючий:

Судді: