Провадження №1-кп/748/150/15
Єдиний унікальний № 748/1839/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові кримінальне провадження №0000708 від 21 вересня 2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, з повною вищою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 , близько 2200 год. 20 вересня 2014 року, перебуваючи поблизу господарства АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, умисно здійснив один постріл з пристрою ззовні схожого на пістолет, марку, модель та місцезнаходження якого встановити не вдалося, в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді поранення лівої половини грудної клітки з наявністю стороннього тіла металевої щільності у верхівці купола верхнього гемітораксу та пошкодженням підключичної артерії зліва, ускладнені тромбозом лівої підключичної артерії, ішемію ІБ-ІІА ст. лівої верхньої кінцівки, лівобічним пульмонітом, лівобічним гемотораксом, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнав частково, заявлений цивільний позов потерпілого визнав повністю, та по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що йому 20.09.2014 року зателефонував товариш ОСОБА_10 і попросив з`їздити з ним за компанію у якесь село і когось знайти. Куди саме вони їхали і кого шукали ОСОБА_11 відомо не було, бо його також попросив його товариш ОСОБА_12 . Близько 19-30 год. він вийшов з будинку і ОСОБА_13 забрав його на власному автомобілі марки «ВАЗ 2106» бежевого кольору біля заправки «ОККО» в районі «Ремзаводу» м. Чернігова, де в машину також підсіли ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . ОСОБА_17 сів на переднє сидіння автомобіля і вказував дорогу до села Рижики. На околиці села вони повиходили з машини та пішли в село пішки. Пройшовши по селу метрів 500, до розвилки доріг, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 пішли далі в село, до якогось свого друга щоб щось дізнатись де живе чоловік на ім`я ОСОБА_20 , а йому з ОСОБА_11 веліли чекати біля якогось будинку. Вони присіли на лавку біля цього будинку та почали розмовляти. Хвилин через 15 через паркан домоволодіння де вони сиділи перехилився молодий чоловік, як пізніше він дізнався ОСОБА_21 та спитав, що вони тут роблять, і відразу через хвіртку вийшов на вулицю тримаючи в руках палицю з трьома металевими штирями і кільцем на кінці. На підвищених тонах ведучи розмову з ОСОБА_22 , ОСОБА_23 стверджував, що вони лазять і заважають йому спати, а ОСОБА_11 повідомив йому, що вони просто сидять і чекають своїх друзів, а до села приїхали, щоб знайти ОСОБА_20 . У цей час вони помітили, що позаду ОСОБА_23 вздовж паркану по правій стороні рухалася група людей в їх сторону, їх було десь 34 чоловіки. ОСОБА_23 стояв по правій стороні від нього, а інші стали ланцюгом по правій стороні від ОСОБА_11 , на відстані 56 метрів по відношенню до нього. Він бачив лише їх силуети, бо хтось з них світив йому в обличчя ліхтариком. Останній чоловік з цієї групи відійшов на розвилку та біля бетонного стовпа здійснив постріл вниз, як йому здалося з пістолета, оскільки він чув хлопок і від землі полетіли іскри, а після чого відійшов і став позаду інших. ОСОБА_23 продовжував словесно провокувати ОСОБА_11 , а після чого поклав палицю на плече і прицільно вдарив того по коліну. Перший чоловік, який стояв зліва від ОСОБА_23 закричав: « ОСОБА_24 , що ти робиш», і в цей час в натовпі пролунав ще один постріл - хлопок, після чого він достав стартовий пістолет Турецького виробництва калібру 9 мм з гумовими кулями, перезарядив його, направив на ОСОБА_23 та сказав: «Стій, буду стріляти». Крищук з палкою пішов на нього і сказав: «Стріляй». Він з метою самозахисту тримаючи пістолет в лівій руці, відвів його в ліву сторону і здійснив постріл в землю. Після цього вони з ОСОБА_11 втекли, сіли до автомобіля та приїхали у м. Чернігів. Зранку наступного дня він будучи переляканим з автомобільного мосту через річку Десна викинув пістолет, а ввечері коли зустрівся з хлопцями, то ОСОБА_15 повідомив, що вчора на розвилці у селі Рижики він бачив чоловіка, який лежав на землі і тримався за руку, а ОСОБА_23 кричав йому не стогнати, бо там була лише подряпина. Тільки у травні 2015 року до нього приїхали працівники міліції, яким він розповів про події того дня. Вину визнає частково, оскільки наміру у потерпілого стріляти він не мав і він в нього не цілився, а допускає, що куля відрекошетила і попала в потерпілого. Дістати пістолет з метою самозахисту його побудила агресія ОСОБА_23 . Відшкодувати шкоду потерпілому згоден хоч зараз, однак потерпілий не хоче йти на контакт з ним. На весні поточного року до нього приїздив працівник карного розшуку зі свідком ОСОБА_25 , який впізнав його, його було доставлено до райвідділу міліції, а вже потім, десь через місць, слідчий провів офіційне впізнання, але під час цієї слідчої дії він зауважень не мав.

Незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_9 свою вину, у вчинені умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 визнав частково, його вина підтверджується зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні належними та допустими доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні, як потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 13 вересня 2014 року близько 22 год. йому зателефонували ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які є сусідками власниці будинку по АДРЕСА_3 і повідомили, що хтось лазить по її господарству з ліхтариком. Він підняв зятя ОСОБА_28 і брата ОСОБА_29 та разом з ними пішов до господарства №80. Підійшовши до господарства вони присвітили ліхтариком і побачили, як чоловік п`ять тікало попід водоймою, що розташована метрів за 250 до цього господарства, до автомобіля марки «Ланос», що стояв біля водойми і зникли. Йому відомо, що власником того автомобіля є ОСОБА_30 . Після цього, 20 вересня 2014 року, близько 22 22-30 год., йому знову зателефонували ОСОБА_26 з ОСОБА_27 та повідомили, що знову сторонні особи з ліхтариком ходять по господарству №80. Він знову ж таки підняв ОСОБА_25 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 і почали іти до господарства АДРЕСА_3 . Крищук пішов через городи, а вони в трьох по вулиці. Виходячи з дому він взяв батіг, яким ганяє корів, а ОСОБА_23 «товкачку». Так як ОСОБА_23 йшов через городи то дійшов до господарства перший і бачив, як двоє чоловік вийшло з двору господарства №80 і сіло на лавочці під парканом. Коли він з ОСОБА_33 та ОСОБА_34 підходили до будинку, то метрів за 30 він бачив, що двоє чоловік сиділо на лавочці, а ОСОБА_23 у цей час знаходився на подвір`ї господарства за парканом і розмовляв з ними. Підійшовши, вони зупинились за 1,5 м. від ОСОБА_23 і метрів за 2 по відношення до ОСОБА_9 , а сам ОСОБА_23 стояв на відстані півметра від ОСОБА_35 , який стояв якраз напроти нього. Крищук вів з ним розмову з приводу того, що вони тут роблять, чому лазять по господарствах та не дають пенсіонерам спати, на що ОСОБА_13 відповів, що вони приїхали забрати борг у якогось ОСОБА_20 . У свою чергу ОСОБА_23 сказав щоб ті приїздили вранці. Ця розмова тривала не більше двох хвилин. У процесі розмови він чомусь вдарив батогом об землю від чого пролунав голосний звук і в цей час відчув удар у ліву сторону грудної клітини, але пострілу не чув. ОСОБА_36 та ОСОБА_11 почали тікати, а він та ОСОБА_23 побігли за ними, при цьому ОСОБА_23 встиг вдарити товкачкою одного з хлопців. Метрів через 15-20 він впав на землю, а хвилин через п`ять приїхала швидка медична допомога і відвезла його в лікарню. Обличчя обвинуваченого він чітко бачив і навіть запам`ятав, що він був не голений, оскільки той стояв по ліву сторону від нього. Впевнений що рикошету кулі бути не може, бо біля будинку була ґрунтова дорога пороша травою. Вважає що за те, що ОСОБА_9 стріляв в людину він має бути позбавлений волі. Цивільний позов підтримує повністю і просить його задовольнити.

Свідок на стороні обвинувачення ОСОБА_21 у судовому засіданні пояснив, що десь за тиждень до подій які стались 20.09.2014 року, його тестю ОСОБА_7 зателефонували односельці та повідомили, що в господарстві АДРЕСА_3 ходять невідомі. ОСОБА_7 підняв його, зателефонував своєму брату ОСОБА_37 і всі разом пішли до даного господарства, але злякали тих людей і лише записали номер автомобіля НОМЕР_1 на якому вони втекли. Наступного дня він дізнався, що той автомобіль належить внуку їхньої сусідки ОСОБА_38 . Увечері 20 вересня 2014 року, коли всі відпочивали, то спочатку почули лай собак, а потім знову ОСОБА_7 зателефонували ОСОБА_26 і ОСОБА_27 та повідомили, що в господарстві №80 знову ходять невідомі. ОСОБА_7 сказав йому вдягатись та зателефонував своєму брату ОСОБА_39 , щоб сходити подивитись, чому другий тиждень поспіль лізуть в одну й ту ж хату. Виходячи з дому, для самозахисту на всяк випадок, він взяв з собою товкачку довжиною 50-70 см, а потерпілий взяв батога. ОСОБА_7 з ОСОБА_33 пішли селом, а він вирішив піти городами, щоб дістатись першим. Приближаючись господарства №80 він бачив, як два силуети чоловіків почувши шум вийшло через хвіртку на вулицю. Виглянувши із-за паркану побачив, що на лавочці сидять двоє чоловік, як потім було встановлено, то були ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , у яких він спитав: «Чого вони там ходять і заважають людям відпочивати ?». Почувши, що підходить ОСОБА_40 з братом, він вийшов на вулицю та тримаючи товкачку в руках, яку періодично то клав на плече, то опирався на неї, а то перекладаючи з однієї руки до іншої, продовжив розмову в підвищеному тоні з ОСОБА_11 , який йому розповів, що вони розшукують по селу якогось ОСОБА_20 , бо той винен гроші. Коли підійшов ОСОБА_41 то посвітив ліхтариком хлопцям в обличчя, від чого вони повставали з лавочки та почали пересуватись. ОСОБА_9 в розмову не вступав, а стояв осторонь, тримаючи праву руку за спиною. Він вирішив обійти Скачкова та перекрити їм шлях відступу, а ОСОБА_7 у цей час вдарив батогом об земля щоб напевно їх налякати та не дати змоги втекти до приїзду працівників міліції. Відразу після цього він почув притаманний зброї звук, як патрон переміщується у патронник і відразу пролунав постріл. Самого пострілу він не бачив, бо ОСОБА_9 знаходився зліва від нього, лише може сказати, що постріл був «навскидку». Від пострілу 5-7 секунд був яскравий спалах який його осліпив. ОСОБА_9 , а за ним і ОСОБА_10 почали тікати і він вдарив останнього товкачкою по стегну лівої ноги, і побіг за ними, але не зміг наздогнати. Коли повернувся назад то бачив, що ОСОБА_7 поранений лежав на землі, повиходили сусіди, викликали швидку медичну допомогу і працівників міліції. У цей час він помітив, ще двох чоловік, які йшли в їх сторону, а згодом підійшов і іще один, який забравши у одного з тих двох рюкзак втік. З двома іншими хлопцями він мав розмову, оскільки припускав, що вони з однієї групи, але вони заперечували свою причетність до виниклої події і в суєті коли приїхала швидка медична допомога змогли втекти. Навесні цього року він з працівниками міліції приїжджав до обвинуваченого та свідка ОСОБА_10 , він їх впізнав одразу, а вже потім слідчий проводив офіційне впізнання.

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_42 пояснила, що є дружиною потерпілого ОСОБА_7 і 20.09.2014 року коли вони полягали спати, їм зателефонували та повідомили, що по господарству АДРЕСА_3 ходять сторонні особи. ЇЇ чоловік, зять ОСОБА_25 та брат чоловіка ОСОБА_41 пішли до того господарства, а вона з дочкою вийшла на подвір`я. Будучи у дворі чула свист батога, і за ним іще один свист, який не був схожій на попередній, при цьому криків не було. Після цього їм зателефонували і повідомили, що її чоловік поранений. Коли вона прибігла на місце події, то бачила, що її чоловіка поранено в груди.

Свідок ОСОБА_43 у судовому засіданні дав показання, що є братом потерпілого ОСОБА_7 . 20.09.2014 року до нього зателефонував брат і повідомив, що знову хтось знову ходить по господарству №80. Вони почали йти і по дорозі забрали сусіда ОСОБА_44 . Метрів за 4-5 до господарства №80 він побачив, що ОСОБА_25 стояв з товкачкою напроти двох невідомих хлопців і розмовляв у підвищеному тоні. Розмова була з приводу того, чого вони ходять, не дають людям спати, на що один з хлопців відповів, що вони шукають ОСОБА_20 . Підійшовши метрів за два до ОСОБА_25 він зупинився, освітив обличчя хлопців ліхтариком, ОСОБА_7 зупинився з правого боку від нього, а ОСОБА_45 стояв осторонь позаду його. ОСОБА_7 ляснув батогом 2-3 рази, а потім хлопець який мовчав підняв праву руку і пролунав постріл. Попереджуючих криків про постріл не було. Хлопці відразу почали тікати і ОСОБА_25 замахнувся та вдарив одного з них товкачкою. Вони почали їх наздоганяти, але ОСОБА_7 сказав, що йому погано і впав. Після чого він побачив, що той поранений.

ОСОБА_26 , під час допиту в суді пояснила, що проживає по АДРЕСА_4 , поряд з господарством №80 власником якого є ОСОБА_46 . Дане господарство він використовує під дачу. 20 вересня 2014 року, близько 21 год., загавкали собаки і через вікно вона побачила, як по сусідньому господарству ходять невідомі з ліхтариком. У цей же час їй зателефонувала ОСОБА_27 , яка живе по іншу сторону від даного господарства і попросила зателефонувати ОСОБА_7 , оскільки крадіжки з господарств по селу були часті і за тиждень до цього в господарство №80 вже проникали незнайомі люди, то по селу була домовленість телефонувати чоловікам, які можуть запобігти розкраданню майна. Вона зателефонувала ОСОБА_7 , а коли чоловіки підійшли до господарства, то вийшла на ганок. Розмову яка відбувалась біля господарства АДРЕСА_3 вона не чула і людей які там знаходились в обличчя не бачила. Почула лише як ляснув батіг і відразу пролунав постріл, бо був яскравий спалах, а коли вийшла на вулицю, то потерпілий вже лежав на траві поранений.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 пояснила, що проживає по АДРЕСА_5 і 20.09.2014 року, у вечері коли відпочивала, то почула сильний гавкіт собак. Коли вийшла на ганок то почула, що по сусідству у господарстві АДРЕСА_3 щось шарудить, а на лавочці біля паркану хтось сидів та світив ліхтариком. Тоді вона зателефонувала сусідці ОСОБА_26 і своєму брату ОСОБА_47 та повідомила, що у господарстві №80 знову «гості», бо за тиждень до цих подій вже приходили незнайомі люди, але вони їх злякали. Згодом, коли почула як сходяться мешканці села, а сама почала заходити до будинку, то почула хлопок, а потім зрив з спалахом. Безпосереднім свідком події вона не була і сторонніх осіб на місці події вже не було, бо ті повтікали, а коли вийшла на вулицю то їй повідомили, що поранено ОСОБА_7 . Бачила лише двох хлопців, які вибігали з її городу і яких вони намагались зупинити.

Свідок на стороні обвинувачення ОСОБА_46 пояснив, що 13.09.2014 року йому зателефонувала ОСОБА_26 та повідомила про спробу проникнення до його господарства по АДРЕСА_3 , яке залишилось йому у спадок. Господарство використовується його родиною як дача, а тому там постійно ніхто не проживає. Приїхавши до господарства він побачив, що був зірваний замок з хліва, а в коридорі на полу лежала «монтировка». В будинок не проникли, із господарства нічого не зникло. Після їх від`їзду, 20.09.2014 року йому знову зателефонувала ОСОБА_26 і повідомила, що до господарства намагалась проникнути група людей і що ОСОБА_7 було поранено.

Допитаний на стороні обвинувачення свідок ОСОБА_48 пояснив, що працював таксистом і 13 чи 14 вересня 2014 року, вночі, в районі «Ремзаводу» м. Чернігова до нього підійшло четверо чи п`ятеро чоловіків та попросили відвезти у с. Рижики за відповідну плату. Так як він надавав послуги таксі і на той час не мав замовлень, то відвіз їх у вказане село. Зупинившись біля озера в метрах п`яти від дороги, хлопці вийшли і кудись пішли, а він залишився їх чекати в машині, а коли ті хвилин через 20 повернулись, то відвіз їх до міста. Коли хлопці повертались до машини то він бачив, що потерпілий ОСОБА_7 освітив його машину ліхтарем, щоб побачити номери. Про події, як відбулися 20.09.2014 року йому особисто нічого не відомо, так як він того дня відпочивав вдома. Вже згодом, з розмов він дізнався, що 20.09.2014 року було поранено ОСОБА_7 .

Свідок на стороні захисту ОСОБА_49 у суді пояснив, що 20.09.2014 року він приїхав у село Рижики і десь близько 21 години йому зателефонувала сестра ОСОБА_27 та повідомила, що в неї дуже сильно гавкають собаки, мабуть хтось ходить по городу. Він вийшов на подвір`я, а через деякий час його дружина повідомила, що його сестра знову зателефонувала і сказала, що вже все затихло. Вийшовши на вулицю покурити він зустрів ОСОБА_7 та ОСОБА_31 які йшли до господарства АДРЕСА_3 і вирішив також піти з ними. Одягнувшись, він взяв палку і також пішов за ними. Підходячи до господарства він бачив, як ОСОБА_25 тримаючи в руках товкачку в підвищеному тоні розмовляв з двома хлопцями. Обличчя хлопців він не бачив, бо було темно, а ліхтарик, який був у ОСОБА_31 світив тьмяно. Потім ОСОБА_7 один раз ляснув батогом і відразу відбувся постріл зі спалахом, як йому здалося на рівні живота. Ті незнайомі хлопці почали тікати, а вони почали бігти за ними і через декілька метрів потерпілий ОСОБА_7 впав, йому викликали швидку медичну допомогу і повідомили в міліцію. На час події він стояв десь на відстані одного метра від ОСОБА_7 , а він у свою чергу метрів за три від хлопця зі сторони якого відбувся постріл, але чи стріляв саме підсудний стверджувати не може.

Допитаний в суді як свідок захисту ОСОБА_10 пояснив, що 20 вересня 2014 року після роботи йому зателефонував ОСОБА_12 і попросив, щоб він відвіз його в найближче село, так як його співробітник ОСОБА_20 був винен гроші. Він у свою чергу зателефонував ОСОБА_9 та запропонував з`їздити з ним за компанію і після чого забрав його в районі «Ремзавод» на заправці «ОККО» м. Чернігова, де також забрали ще ОСОБА_12 , ОСОБА_50 та ОСОБА_51 . ОСОБА_12 сів на переднє сидіння і вказував дорогу куди їхати. Їхали вони хвилин 15, а потім на околиці села зупинили машину та пішли пішки. Зайшовши в село вони зупинились на перехресті, де розмовляли хвилин 10. Після цього ОСОБА_12 сказав, що йому потрібно знайти ОСОБА_20 і з хлопцями пішов в село, а він та ОСОБА_9 підійшли до найближчого двору і присіли на лавочку і ні в які господарства при цьому не заходили. Через деякий час, із-за паркану до них звернувся ОСОБА_25 з питанням: «Хто такі і що тут роблять?», на що він відповів: «Шукаємо ОСОБА_20 , який винен їхньому товаришу за роботу гроші». ОСОБА_9 при цьому весь час мовчав. Коли ОСОБА_25 вийшов із-за паркану, він присвітив на нього ліхтариком і побачив, що той тримає в руках палицю довжиною з метр, з трьома металевими штирями і кільцем на кінці. По поведінці та стилю розмови ОСОБА_25 було видно, що він налаштований на застосування насильства. Він продовжував розмовляти з ОСОБА_25 , який стояв навпроти нього. Потім з кущів вийшло ще троє чи четверо чоловік, двоє з яких зупинилось на відстані чотирьох метрів за ОСОБА_25 по ліву і праву сторони, один з них тримав в руці батога, а інший ліхтаря. Вони присвітили їм в обличчя ліхтарем і осліпили. Останній з них підійшов до стовпа і здійснив постріл, який супроводжувався іскрами та хлопком. У цей час ОСОБА_25 почав підвищувати тон і закинувши палку на плече прицільно вдарив його під коліно в ногу. Після цього, чоловік, що стояв позаду ОСОБА_25 спитав: « ОСОБА_24 що ти робиш?» і відразу пролунав ще один постріл. Потім ОСОБА_9 дістав пістолет, перезарядив його і навівши на ОСОБА_25 сказав: «Стій, буду стріляти !» на що ОСОБА_25 відповів: «Стріляй!» і знову закинув палку на плече. ОСОБА_9 тримаючи пістолет у лівій руці відвів його в сторону і зробив неприцільний постріл десь під кутом 45 градусів у землю. Він стояв зліва на відстані 1,5 метра від ОСОБА_9 і саме в цьому проміжку був здійснений постріл. Про те, що ОСОБА_9 мав з собою пістолет йому відомо не було. Після цього він почав тікати, а ОСОБА_9 за ним. Вони прибігли до машини і поїхали у місто Чернігів. Вважає, що потерпілий міг отримати поранення або в результаті рикошету від пулі ОСОБА_9 або ж був «самостріл», оскільки в їх натовпі також лунав постріл. Навесні цього року до нього приїжджали працівники міліції та свідок ОСОБА_23 який впізнав його, а вже потім слідчий проводив впізнання офіційно.

Допитаний в суді свідок на стороні захисту ОСОБА_15 пояснив, що 20.09.2014 року він зустрівся з ОСОБА_12 , ОСОБА_52 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та вони поїхали в напрямку с. Рижики. За кермом автомобіля був ОСОБА_10 . Під`їхавши до села, біля 21 години, вони залишили автомобіль і пішли в напрямку села пішки. На Т-подібному перехресті він з ОСОБА_12 та ОСОБА_52 пішли до знайомого ОСОБА_12 , а ОСОБА_9 з ОСОБА_10 залишились їх чекати. Перебуваючи у центрі села він почув два гучних постріли, з інтервалом в 1-2 хвилини, а третій був нерозбірливий, можливо і відголосок, та повідомив про почуте спочатку ОСОБА_53 , а потім і ОСОБА_12 , який в цей час стукав в хвіртку господарства. Хвіртку їм ніхто не відкрив і він запропонував хлопцям повертатись назад. Метрів за 20 до Т-подібного перехрестя їх зустрів ОСОБА_25 , який тримав в руках товкачку з металевим кільцем, а за його спиною стояв ще один чоловік з палицею. Їм ставили питання: «Хто вони такі і що там роблять?», на що він відповів: «Що шукають знайомого». Рухаючись через перехрестя правіше він спитав: «Що там трапилось?» і ОСОБА_25 чіткої відповіді не дав лише сказав, що то все зробили їх товариші і штурхаючи товкачкою підвів до паркану. На місці події він бачив чоловіка який лежав на землі та стогнав, а якась жінка взяла його за комір та почала трясти. Побачивши, що залишився один, він злякався і втік. Додому добирався пішки, а наступного дня коли зустрівся з хлопцями то повідомив їм, що бачив на землі якогось чоловіка, а від ОСОБА_9 дізнався, що той стріляв з пістолета в землю. Незадовго до подій які стались 20.09.2014 року він з ОСОБА_12 і ОСОБА_52 вже приїздили у с. Рижики, щоб знайти ОСОБА_20 на прохання товариша ОСОБА_12 . Того разу їх привозив ОСОБА_54 , вони постукали в три господарства, але їм ніхто не відкрив. У селі були хвилин 30-40 і на автомобілі ОСОБА_55 повернулись в місто. Коли в с. Рижики приїхали вдруге, то ОСОБА_10 і ОСОБА_9 залишились їх чекати біля тих будинків, де вони шукали ОСОБА_20 першого разу, а вони в трьох пішли до тієї людини, яка нібито мала знати де живе хлопець, який їм потрібен.

Допитаний під час судового розгляду свідок на стороні захисту ОСОБА_16 пояснив, що 20.09.2014 року йому зателефонував ОСОБА_12 та запросив поїхати в с. Рижики щоб знайти якогось хлопця на ім`я ОСОБА_20 . Він зустрівся з ОСОБА_12 та ОСОБА_56 , а потім їх на автомобілі забрав ОСОБА_10 , з яким вже був ОСОБА_9 .. Про те, що ОСОБА_9 має при собі зброю йому відомо не було. Приїхали в с. Рижики і в трьох пішли до мешканця села Миколи, якій мав знати за якою адресою живе ОСОБА_20 . ОСОБА_10 та ОСОБА_9 залишились їх чекати на лавочці на перехресті. Він з ОСОБА_56 стояли на вулиці, а ОСОБА_12 зайшов до якось господарства, оскільки в вікнах горіло світло, але двері йому так ніхто і не відкрив. У цей час він почув постріли і тоді вони повернулись назад на перехрестя та побачили ОСОБА_25 з великою дерев`яною палицею, який штовхав його в спину та кричав що вони винні в чомусь. На вулиці була метушня і крики, він злякався і втік. Додому добирався години півтори пішки. Наступного дня зустрівся з хлопцями та дізнався, що ОСОБА_36 здійснив один постріл вниз, а ОСОБА_57 повідомив, що на місці події бачив чоловіка який лежав на землі. Про те що, того дня було вогнепальне поранення він дізнався лише коли до нього у березні місяці цього року прийшли працівники міліції. Перший раз в с. Рижики їх з ОСОБА_12 та ОСОБА_56 привозив ОСОБА_54 , оскільки його попросив знайомий ОСОБА_12 . У селі перебували хвилин 30, але ОСОБА_20 не знайшли та повернулись до міста.

Свідок на стороні захисту ОСОБА_12 під час допиту в судовому засіданні пояснив, що 20.09.2014 року він попросив ОСОБА_10 щоб той відвіз його в село Рижики. ОСОБА_10 зі своїм другом ОСОБА_9 , після роботи на своєму автомобіля, забрав його та ОСОБА_58 і ОСОБА_50 на автозаправці «ОККО» в районі «Ремзавода» у м. Чернігові. До того дня, особисто з ОСОБА_9 він знайомий не був і про наявність в нього пістолету йому відомо не було. По дорозі в село він говорив, що за проханням його знайомих ОСОБА_59 та ОСОБА_60 їм потрібно було знайти ОСОБА_20 . Приїхавши після 20 години до села зі сторони лісу, автомобіль залишили на окраїні, бо далі проїхати було не можливо. Дійшовши пішки до тих будинків де міг, зі слів людей, проживати ОСОБА_20 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 залишились чекати на лавочці, а він з іншими хлопцями пішли до ОСОБА_61 , на інший кінець села, щоб він точно показав де проживає ОСОБА_20 . Прийшовши до господарства ОСОБА_61 , він до нього не достукався і хвилин через п`ять ОСОБА_57 повідомив, що в тій стороні з якої вони прийшли, чутно постріли. Повернувшись назад, до того місця де залишився ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , їх оточив натовп людей з палицями і почав звинувачувати, а тому спочатку втік ОСОБА_62 , а потім і він. На місці події він бачив, що на землі лежав чоловік, а ОСОБА_10 і ОСОБА_9 вже не було. Наступного дня зустрівшись всі разом в гаражі ОСОБА_10 ОСОБА_9 з ОСОБА_10 розповіли, що на них напили люди, ОСОБА_10 вдарили палицею і щоб їх зупинити ОСОБА_9 зробив попереджуючий постріл в землю. Про те що того вечора було поранено людину він дізнався через півроку від слідчого.

Допитаний під час судового розгляду за клопотанням сторони захисту в якості спеціаліста експерт ОСОБА_63 пояснив, що слідчим слідчого відділу ОСОБА_64 йому було запропоновано дати відповіді на питання щодо можливих обставин пострілу та за яких умов був можливим рикошет. На місце події він не виїжджав, висновок давав за результатами огляду рентгенівського знімку самої кулі, протоколу огляду місця події та фототаблиці до протоколу огляду МП. Висновок пропонувався зробити при умовному нахилі стріляючого відносно потерпілого при кутах від 30 до 45 градусів та відстані між ними. Ним був зроблений вірогідно позитивний висновок про те, що куля могла бути залишена в результаті подій які відбулися 20.09.2014 року та про те, що рикошет неможливий. Однак, висновок в даному разі категоричним бути не може в зв`язку з відсутністю самої кулі та зброї з якої було проведено постріл, а отже невідомим складам і вагою кулі, а також її початковою швидкістю. Отже, в категоричній формі без самої зброї відповісти неможливо. Якщо це була штатна зброя з штатною кулею, то в неї початкова швидкість польоту кулі буде вищою, а якщо це була перероблена зброя з травматичної та перероблений сам патрон (витягнута гума і вставлений металевий шар), то в неї початкова швидкість буде менша і при цьому якщо рикошет буде можливий, то він буде без проникаючого поранення. Для повного експертного дослідження та з`ясування чи був рикошет чи ні, потрібна або сама куля або зброя з якої стріляли. Куля проходить по каналу ствола і якщо там є нарізи, то їх сліди залишаються на кулі, а якщо нарізів нема залишаються сліди переробки. Тоді по слідам переробки, якщо це була травматична зброя і було перепилено обмежувач на політ кулі, то куля залишить слід. І також по кулі, якщо при її польоті була перешкода у вигляді ґрунту або іншої поверхні вона буде деформована. Яка саме використовувалась куля при пострілі гумова чи металева можна сказати тільки теоретично. Якщо використовується куля із сердечником зі свинцем у середині, то при будь якому рикошеті вона буде мати сліди деформації і буде розплюснута, що добре буде видно на знімку. Також на знімку гумова куля по щільності буде дорівнювати хрящовим кісткам, а щільність металевої кулі набагато вища і вона буде світлішою. Крім того, початкова швидкість гумової кулі в стандартних українських травматичних пістолетах не більше 100 м/с і кінетичною енергією метального заряду самої кулі 50 кДж за секунду (50 кг на 1 квадратний см), а тому вона при прямому влучанні в шкіру не робить проникаючих поранень, тобто при рикошеті крім синця нічого не буде. Для себе він зробив висновок, що в тілі потерпілого металева куля. Якщо в особу стріляти прямо з пістолету з використання гумової кулі, то проникаючих поранень не буде, якщо було використано штатний патрон який не мав слідів переробки, а саме не було досипання пороху в пороховому заряді та не була вставлена гума більшої щільності, проте навіть в даному випадку куля застряне в жировій тканині. Штатна гумова куля застряне в одязі і буде великий синець. Металева куля, якщо вона стріляється з переробленої зброї з нештатним патроном до неї не буде мати компресії по каналу ствола і в неї початкова швидкість не буде більшою 200 м/с, а при ударі в ґрунт вона втрачає від 60 до 80 відсотків своєї питомої першопочаткової енергії і проникаюче поранення буде мати місце, але через одяг куля далеко не пролізе. Отже, в категоричній формі дати висновок без зброї і кулі він не має можливості, однак вважає, що якщо б мав місце рикошет від втрамбованого ґрунту, то не було б таких ушкоджень які є на тілі і потерпілого.

Крім того винуватість ОСОБА_9 у вчинені інкримінуємого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, також підтверджується безпосередньо дослідженими судом належними та допустими доказами, а зокрема:

- заявою потерпілого ОСОБА_7 від 21.09.2014 року, з якої вбачається, що в ніч з 20 на 21 вересня 2014 року йому було завдано тілесних ушкоджень невідомими особами у с. Рижики Чернігівського району /а.с.110/;

- випискою №12316 із медичної картки стаціонарного хворого Чернігівської міської лікарні №2, з якої встановлено, що у потерпілого ОСОБА_7 діагнозовано 20.09.2014 року вогнепальне поранення лівої половини грудної клітини та виявлене стороннє тіло 1 сегменту підключичної артерії зліва /а.с.111/;

- висновком експерта №1141 від 25 грудня 2014 року з якого вбачається, що у ОСОБА_7 маються тілесні ушкодження у вигляді: поранення лівої половини грудної клітки з наявністю стороннього тіла металевої щільності у верхівці купола верхнього гемітораксу та пошкодженням підключичної артерії зліва, ускладнені тромбозом лівої підключичної артерії, ішемію ІБ-ІІА ст. лівої верхньої кінцівки, лівобічним пульмонітом, лівобічним гемотораксом, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Комплекс тілесних ушкоджень виник внаслідок дії кульового ранячого снаряду, випущеного із вогнепальної зброї. По давності утворення комплекс тілесних ушкоджень може відповідати даті 20.09.14 р. і не виключена можливість, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , могли утворитись за обставин на які він вказує /а.с.119-126/;

- протоколами слідчих експериментів від 05.02.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_7 , від 21.03.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_31 , ОСОБА_45 , від 27.05.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_9 , від 27.05.2015 року за участю свідка ОСОБА_10 , які на місці детально і послідовно показали та розказали обставини вчинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 з застосуванням зброї /а.с.128-133, 139-151, 165-186/;
- протоколом огляду місця події від 21.03.2015 року господарства АДРЕСА_3 , у якому детально описана прибудинкова територія господарства та саме господарство і зазначено, що по вулиці примикає територія близько 2-3 метри з ґрунтовою дорогою, за якою через 10 метрів починається озеро /а.с.134-138/;
- протоколом огляду речей від 21.03.2015 року, а саме визнаних речовими доказами дерев`яну палицю (товкачка) та батіг, з якими потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_25 перебували на місці події /а.с.152-155/;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.03.2015 року, з якого встановлено, що потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_9 , як особу яка здійснила в нього постріл та спричинила поранення /а.с.159-161/;
- протоколом від 29 травня 2015 року огляду светра потерпілого ОСОБА_7 , який визнано речовим доказом і у який він був одягнутий при отриманні поранення. Під час огляду виявлено спереду, у верхній лівій частині, на висоті 5 см від надпису, округлий наскрізний отвір діаметром 0,9 см, орієнтовно від кулі /а.с.187-190/;
- висновком експерта №472 від 06.06.15 р., з якого вбачається, що за результатами дослідженням светра потерпілого відстань пострілу була більше 1 метру /а.с.201-204/;
- висновком комісійної експертизи №150 від 26.06.15 р. з якої встановлено, що рановий канал у потерпілого проходив у напрямку спереду-назад і напрямок в якому куля потрапила в тіло ОСОБА_7 може відповідати напрямку ранового каналу /а.с.205-209/.
Відповідно до вимог ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Під час судового розгляду сторона захисту зробила заяву про неналежність та недопустимість речового доказу гільзи, яка була предметом експертного дослідження (висновок експерта №997 від 03.11.14 р.)
Перевіривши надані стороною обвинувачення: заяви ОСОБА_65 від 05.10.2014 року адресовану начальнику Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області про приєднання до матеріалів кримінального провадження гільзи, яку вона знайшла 05.10.14 р. на місці спричинення потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень; протоколу огляду речей від 05.10.2014 року, а саме гільзи, проведеного слідчим ОСОБА_66 в присутності понятих, без участі особи у якої даний предмет було вилучено, чи вона його добровільно видала, суд рахує дані докази неналежними і недопустими та відхиляє їх, оскільки відсутні відповідні процесуальні документи вилучення гільзи і огляд її проводився без участі особи, яка добровільно її видала, при цьому слідчим не проводився огляд місця де була виявлена гільза, що унеможливлює суд зробити однозначний висновок про причетність даної речі до обставин події, що мала місце 20.09.2014 року, коли потерпілому ОСОБА_7 було спричинено вогнепальне поранення.
Крім того, суд відхиляє надані стороною обвинувачення, як докази винуватості ОСОБА_9 протоколи пред`явлення особи для впізнання від 26.03.15 р. за участю свідка обвинувачення ОСОБА_25 , який впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , оскільки ці докази не є допустимими, в розумінні приписів ст.ст.84, 86, 87 КПК України, адже згідно вимог ч.1 ст.228 КПК України забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.
Натомість, як було встановлено під час судового розгляду, зокрема з показань самого свідка ОСОБА_23 , показань обвинуваченого ОСОБА_67 та свідка захисту ОСОБА_11 , працівники міліції попередньо показували ОСОБА_23 осіб, які повинні були бути пред`явлені для впізнання, що є істотним порушенням прав та свобод людини, в розумінні положень ч.2 ст.87 КПК України.

Дослідивши вищенаведені докази, які суд поклав в основу доведеності вини ОСОБА_9 , у їх сукупності, і провівши їх детальний аналіз, перевіривши доводи сторони обвинувачення, показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, надавши сторонам кримінального провадження усі процесуальні можливості надання доказів, суд дійшов висновку, про доведеність вини ОСОБА_9 у умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя потерпілого ОСОБА_7 в момент заподіяння, а тому його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.121 КК України.
Даючи оцінку дослідженим доказам у їх сукупності, суд дійшов об`єктивного висновку, що показання обвинуваченого та доводи захисника про те, що: ОСОБА_9 прицільно не стріляв у потерпілого, а намагався зробити попереджувальний по суті постріл, з метою недопущення завдання ушкоджень його товаришу свідку ОСОБА_10 зі сторони свідка обвинувачення ОСОБА_25 , і здійснював постріл не в тіло потерпілого ОСОБА_7 , а в землю і можливо пуля відрекошетила та потрапила в тіло потерпілого і цьому факту є підтвердження свідчення свідка ОСОБА_10 ; роз`яснення спеціаліста ОСОБА_68 не мають доказового значення, адже він не міг достойменно вказати на те, що поранення потерпілого не могло бути здійснене від рикошету пулі, є спробою сторони захисту приховати від суду усі фактичні обставини справи, оскільки досліджені у судовому засіданні належні та допустимі докази, які суд поклав у основу підтвердження встановлених обставин, свідчать про зворотне, зокрема як потерпілий під час допиту, при проведенні слідчого експерименту, так і свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_41 , ОСОБА_45 достовірно пояснили суду, що обвинувачений під час конфліктної ситуації, що виникла біля будинку АДРЕСА_3 , після того як потерпілий ляснув батогом, здійснив постріл саме в бік ОСОБА_7 , при цьому сам стрілок не мав для себе жодної загрози від потерпілого, стояв тихо, у розмову свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_10 не втручався і постійно щось ховав за спиною, що свідчить про намір обвинуваченого застосувати зброю, про яку ніхто з учасників події не знав. При цьому слід зауважити про те, що спеціаліст експерт ОСОБА_69 суду доповів, що вважає, що якщо б мав місце рикошет від втрамбованого ґрунту, то не було б таких ушкоджень які є на тілі і потерпілого. Крім того, комісія експертів (висновок №150 від 26.06.15 р.) відповіли, що рановий канал у потерпілого ОСОБА_7 проходив у напрямку спереду-назад і напрямок в якому куля потрапила в його тіло може відповідати напрямку ранового каналу, а отже пуля вистрелювалась спереду, а не під кутом, що виключає, на думку суду, рикошет.
Тому, суд ставиться критично до показань допитаного обвинуваченого та свідка ОСОБА_10 , а також до їх показань даних під час слідчого експерименту, оскільки вони у повній мірі спростовуються іншими добутими слідством та перевірені судом належними та допустими доказами, що викладені судом вище.
На думку суду, позиція захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , про те, що її підзахисний вчинив необережне тяжке тілесне ушкодження, а тому є підстави для перекваліфікації діяння за ст.128 КК України, є також необґрунтованою, зважаючи на те, що при кваліфікації дій за ст.128 КК України особа передбачає можливість настання тяжкого тілесного ушкодження внаслідок своєї суспільно небезпечної дії чи бездіяльності, але легковажно розраховує на його відвернення або не передбачає можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.
Однак, оскільки тяжкі тілесні ушкодження, які отримав ОСОБА_7 , виникли від прямих дій обвинуваченого, на ґрунті виниклих неприязнених відносин, з застосуванням вогнепальної зброї, то слід зазначити, що при неконкретизованому і непрямому умислі інкримінуються наслідки, що фактично настали.
Суд не вбачає в діях ОСОБА_9 ознак необережного тяжкого тілесного ушкодження.
Зброя, як знаряддя злочину, та прямий постріл з неї у людину свідчать про умисел обвинуваченого на заподіяння саме умисного тілесного ушкодження.
Як вказано у висновку комісійної експертизи №150 від 26.06.15 р. у разі ненадання своєчасної медичної допомоги ОСОБА_7 він міг би померти. /а.с.209/
За таких підстав та міркувань, суд дійшов висновку про безпідставність захисної позиції сторони захисту.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність цивільного позову по справі та наслідки злочину, особу винного - його вік, сімейний стан, стан здоров`я, освіту, те, що ОСОБА_9 офіційно не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлені. Суд не погоджується з позицією сторони обвинувачення, що обставиною яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 є його щире каяття, а обставиною, що обтяжує його покарання є вчинення злочину відносно особи похилого віку, оскільки під час судового розгляду обвинувачений частково визнав свою вину, а встановлені в суді фактичні обставини справи не дають суду вважати, що обвинувачений міг достовірно знати про вік потерпілої особи.

З урахуванням викладеного, враховуючи відсутність у обвинуваченого обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, ураховуючи його особу, тяжкість та спосіб вчинення кримінального правопорушення, наслідки його вчинення та суспільну небезпеку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції частини 1 статті 121 КК України, що є необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, при цьому з ізоляцією від суспільства, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації і мети покарання.

Розв`язуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до підсудного, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 37698,20 грн, суд вважає, що вказаний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки визнаний ОСОБА_9 повністю, є обґрунтованим та доведеним у судовому засіданні належними та допустими доказами, при цьому судом враховано тяжкість та наслідки злочину, теперішній стан потерпілого, а також зважаючи на вимоги розумності і справедливості.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню у розмірі 552,60 грн, пов`язані з проведенням судових експертиз, підлягають стягненню з засудженого на користь держави.
Речові докази по провадженню: гільза, як майно яке не має ніякої цінності, підлягає знищенню; господарський батіг, дерев`яна палиця (товкачка), светр сірого кольору, слід залишити у власності потерпілого ОСОБА_7 ; оптичний диск «EXTREME CD-R 700 MB/80 MIN» із написом 03528, слід зберігати у матеріалах досудового розслідування.

Підстав для обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_9 , до набрання вироком законної сили, не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 377 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з дня його фактичного затримання.
Стягнути на користь держави з ОСОБА_9 552,60 грн, як процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Речові докази по провадженню: гільзу, як майно яке не має ніякої цінності знищити; господарський батіг, дерев`яну палицю (товкачка), светр сірого кольору -залишити у власності потерпілого ОСОБА_7 ; оптичний диск «EXTREME CD-R 700 MB/80 MIN» із написом 03528 - зберігати у матеріалах досудового розслідування

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 37698,20 грн у відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином.

На вирок може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення. Роз`яснити учасникам судового провадження право на помилування, право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право обвинуваченого, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, заявити клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому, захиснику та прокурору.
Суддя ОСОБА_1