Справа № 526/75/16-к
Провадження № 1-кп/526/25/2016
В И Р О К
іменем України

19 січня 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у попередньому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000949 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Качаново Гадяцького району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта загальна базова середня, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,-

встановив:

05.12.2015 року близько 19 години ОСОБА_4 на власному автомобілі ВАЗ 2103 бежевого кольору прибув до кафетерію «Затишок», що в с. Соснівка Гадяцького району Полтавської області та, зайшовши до приміщення, підійшов до барної стійки, де зробив замовлення продавцеві. Помітивши на вказаній стійці поряд з апаратами для розливу пива, де стояла продавець ОСОБА_7 , грошову купюру номіналом сто гривень, якою перед цим хотів розплатитись потерпілий ОСОБА_6 , зробивши своє замовлення та передавши її продавцеві, у ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел на незаконне відкрите заволодіння з корисливим мотивом даними грішми. У подальшому, усвідомлюючи, що за ним спостерігає продавець ОСОБА_7 , а також протиправність та караність своїх дій та бажаючи настання їх суспільно небезпечних наслідків, не застосовуючи при цьому будь-якого фізичного чи психологічного насильства, або ж погрози його застосування, ОСОБА_4 своєю правою рукою взяв зазначену вище грошову купюру номіналом сто гривень та помістив до кишені своїх штанів. Відразу після цього, він з цієї ж кишені витягнув грошову купюру номіналом одна гривня та поклав на теж місце, де взяв гроші ОСОБА_6 . Побачивши це, продавець ОСОБА_7 відразу попросила повернути гроші, якими заволодів ОСОБА_4 , але той в свою чергу повідомив, що він нічого не брав та почав вивертати кишені своєї куртки, де знаходились дрібні грошові купюри. На прохання потерпілого ОСОБА_6 повернути його гроші ОСОБА_4 теж не відреагував та розвернувшись вийшов з кафетерію і зник у невідомому напрямку, вчинивши при цьому грабіж та завдавши матеріальних збитків потерпілому.

Таким чином, своїми протиправними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.

13 січня 2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про примирення у вищезазначеному кримінальному провадженні.

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, сприяв у його розкритті, щиро розкаявся, примирився з потерпілим ОСОБА_6 та повністю відшкодував завдану йому шкоду.

Під час укладення угоди про примирення обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_6 узгодили міру покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження угоди.
Заслухавши думку прокурора та потерпілого, які не заперечували щодо затвердження судом угоди про примирення, суд приходить до висновку, що дана угода підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

Зміст даної угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені в ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні, обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Речовий доказ, а саме: диск з відеозаписом з камер спостереження кафетерію «Затишок» - суду не надавався, у зв`язку з цим питання про його долю не вирішується. В подальшому, питання щодо долі речового доказу може бути вирішено в порядку, передбаченому для вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, -

засудив:

Затвердити угоду про примирення від 13 січня 2016 року в кримінальному провадженні № 0000949, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1