АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Суддя-доповідач ОСОБА_1nbsp; О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді - ПістунА.О.

суддів - Богдан В.В., Шевченко Н.О.

за участі прокурора - Івченко С.М.

засудженого - ОСОБА_2

розглянула 16 лютого 2011 року в відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг кримінальну справу за апеляціями прокурора , який приймав участь у розгляді справи у суді першої інстанції та засудженого ОСОБА_2 на вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2010 року , згідно з яким

ОСОБА_2,

21листопада ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України,раніше судимий:

27 вересня 1996 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.206 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

30 травня 1997 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області по ч.З ст.81 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст..43 КК України частково приєднати покарання за вироком від 27 вересня 1996 року і до відбуття 5 років позбавлення волі;

22березня 2002 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області по ч.2 ст. 185 КК України до 8 місяців позбавлення волі, на підставі ст..71 КК України частково приєднати покарання за вироком Софіївського районного суду від 30 травня 1997 року, до відбуття 1 рік позбавлення волі;

5 квітня 2005 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.187, 69 КК України до 6 років позбавлення волі,

був засуджений :

за ч.1 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 мясяців.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково було приєднане покарання , не відбуте їм згідно з вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 5 квітня 2005 року і остаточно було призначене до відбуття покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні злочину при наступних обставинах:

31 серпня 2010 року близько 14 години 30 хвилин, знаходячись в приміщенні літньої кухні, розташованої на території домоволодіння №85 по вул. Комсомольській в с. Вишневе Софіївського району Дніпропетровської області, де розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та господаркою домоволодіння ОСОБА_6. Під час розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_2С, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків та ревнощів, розпочалась сварка, яка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_2С, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, з метою протиправного заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7, схопив кухонний ніж, який знаходився на столі в приміщенні вказаної літньої кухні, після чого став умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 наносити вказаним кухонним ножем удари в області грудної клітини та живота ОСОБА_4, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани лівого плеча; проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини та проникаючого колото-різаного поранення живота з ушкодженням тонкого та товстого кишківника, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакої небезпеки для життя в момент заподіяння, після чого ОСОБА_2С кинув ніж, вийшов з приміщення літньої кухні та з місця вчинення злочину зник, а ОСОБА_4 був госпіталізований до реанімаційного відділення Софіївської ЦРЛ, де йому було надано медичну допомогу.

В апеляціях :

- Прокурор , який приймав участь у розгляді справи у суді першої інстанції, просить скасувати вирок суду . посилаючись на те , що суд першої інстанції перекваліфікував дії ОСОБА_8 на ч.І ст.121 КК України , так як ні в процесі досудового слідства , ні в процесі судового слідства не було наведено суду ні єдиного доказу , який би вказував на умисел підсудного позбавити потерпілого життя. Прокурор вважає , що висновок суду є хибним оскільки він ґрунтується на загальних , неконкретизованих, протилежних , неаргументованих належним чином не досліджених і об'єктивно непідтверджених доказах. Суд приймаючи одні і відхиляючи інші докази повинен був мотивувати таке рішення.

Засуджений ОСОБА_2 просить в апеляції вирок змінити , перекваліфікувати його дії на більш м'який склад злочину , оскільки судом не було прийнято до уваги , що від захищався від дій потерпілого , який наносив йому удари кулаками по тілу , поводився агресивно , саме тому він вимушений був захищатися , та наніс удари ножем потерпілому , вбивати його він не хотів , тільки хотів спинити його. Почав бійку сам потерпілий , з яким у нього біли нормальні стосунки , і причиняти потерпілому будь-які тілесні ушкодження він наміру не мав.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , думку прокурора , який підтримав апеляцію прокурора , який приймав участь у розгляді справи у суді першої інстанції та просив скасувати вирок суду , направивши справу на новий судовий розгляд, заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_9, який просив змінити вирок суду , перекваліфікувавши його дії на ст..І24 КК України , оскільки він тільки захищався від дій потерпілого, перевіривши матеріли справи та дослідивши доведеність апеляцій , колегія суддів вважає ,що апеляція прокурора , який приймав участь у розгляді справи у суді першої інстанції підлягає задоволенню, а апеляція засудженого задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що дії підсудного необхідно кваліфікувати по ч.1 ст.121 КК України,оскільки ні в процесі досудового слідства, ні в процесі судового слідства не було наведено суду ні єдиного доказу, який би вказував на умисел підсудного позбавити потерпілого життя.

Однак , суд при цьому , в порушення вимог ст.334 КПК України належно не мотивував свого рішення , пославшись тільки на те,що посилання в обвинувачені, що тільки внаслідок втручання ОСОБА_3 ОСОБА_2 не довів свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_4 до кінця не відповідає дійсності і спростовується як показаннями підсудного, так і свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Суд поклав в основу вироку тільки показання засудженого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3, які вони дали в ході судового слідства , не проаналізувавши належним чином інші докази , які знаходяться в матеріалах кримінальної справи.

Суд у вироку не послався на відповідні докази в обґрунтування свого рішення , не дав оцінки показанням засудженого , потерпілого та свідків , які вони вали в ході досудового слідства.

Так, засуджений ОСОБА_10 в ході досудового слідства пояснював , що він забрав у потерпілого ОСОБА_4 сапу , з якою він зайшов до кухні і тільки після цього взяв ніж , яким став наносити удари потерпілому .При цьому , засуджений власноруч уточнював , що він не пам'ятає скільки разів він вдарив ножем потерпілого, і зупинився тільки після того , як почув крик ОСОБА_3 і тільки тоді зрозумів , що сталося. ( а.с.29-31 ).

Зазначені показання ОСОБА_2 також повністю підтвердила і свідок ОСОБА_3 ( а.с.47-49), яка також пояснювала , що ОСОБА_2 забрав у ОСОБА_4 сапу, викинув її, після чого взяв ніж і став наносити удари ножем.Вона злякалася та стала кричати , тільки після цього засуджений припинив наносити удари.

Однак , зазначені протиріччя в показаннях як засудженого , так і свідка ОСОБА_4 0,0.,про обставини скоєння злочину ОСОБА_2С, які вони давали Ш. досудовому слідстві, та в судовому засіданні, не були усунуті судом ,їм не було дано належної оцінки.

Тому , колегія суддів вважає , що суд прийняв немотивоване , а також передчасне рішення про необхідність перекваліфікації дій засудженого та призначення йому покарання за ч.1 ст.121 КК України.

Наведені порушення , що були допущенні судом першої інстанції при розгляді справи, істотно вплинули на правильність прийнятого рішення у справі , що відповідно до вимог ст..371 КПК України , є безумовною підставою для скасування вироку суду, а справу необхідно повернути на новий судовий розгляд.

При повторному розгляді справи , суду необхідно всебічно та повно дослідити всі обставини скоєння злочину ОСОБА_2С, також дати належну оцінку доказам , які містяться в матеріалах кримінальної справи , та постановити по справі законне та мотивоване рішення.

Керуючись ст..ст.365,366 КПК України , колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора , який приймав участь у розгляді справі у суді першої інстанції задовольнити частково , апеляцію засудженого ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2010 року , яким ОСОБА_2 був засуджений за ст. 121 ч.І КК України скасувати , а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той же суд , в іншому складі суду.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишити той же - тримання під вартою.

Судді апеляційного суду

Справа №11а-10072/2011р. Головуючий в суді 1-й інстанції суддя Патинка А.Г.

Категорія ст.212 ч.1 КК України Доповідач суддя Пістун А.О.