Справа № 487/1380/15-к
Провадження №1-кп/487/223/15
ВИРОК
Іменем України
28.09.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , потерпілого - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Середнє Усольського району Іркутської області Росйської Федерації, українки, громадянки України, не працююча, не одружена, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

21.07.2014 року в період часу з 08-00 год. по 08-30 год. (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), знаходячись у дворі біля будинку АДРЕСА_3 між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка під час якої вони висловлювались нецензурною лайкою, ображали один одного та у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 у дворі будинку підібрала з землі цеглу, наздогнала потерпілого та нанесла останньому фрагментом червоної цеглини, який знаходився у неї в руці, удар в область передній частини голови, в наслідок чого у потерпілого виникли тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала посилаючись на те, що вона тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не спричиняла, а угоду про примирення уклала під тиском прокурора, який не роз`яснив їй право на захист та наполягав на укладенні угоди, цивільний позов не визнала.

Суду показала, що 21.07.2014 року приблизно о 08-00 год. вона знаходилась за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_4 , до неї прийшов ОСОБА_7 , який без її дозволу відкрив калитку та зайшов у її двір, почав її обвинувачувати, що її знайомі розбили вікно у нього в офіс, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував, вимагав гроші за вікно. Вона йому відповіла, що її знайомі вікно не розбивали, після чого вони почали сваритися та ОСОБА_7 вдарив її кулаком в голову вона впала, рядом опинилось відро з водою, яку вона вилила на ОСОБА_7 та наділа відро йому на голову. Після цього ОСОБА_7 почав кидати в неї цегли та попав їй у ногу, все відбувалось на крильці біля її квартири, а потім вона забігла у кімнату, зателефонувала своєї матері та попросила її викликами працівників міліції, а потім і сама викликала з мобільного телефону міліцію. Після чого вона підібрала цеглини та кинула їх, при цьому у ОСОБА_7 вона не цілилися та цеглою у нього не потрапляла, походження у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень їй не відомо. Приблизно через 40 хвилин, приїхали працівники міліції разом з їх дільничим, який відносно неї 21.07.2015 року склав адміністративний протокол за продаж самогону. Після цього конфлікту 21.07.2014 року вона звернулась до Заводського РВ та написала відносно ОСОБА_7 заяву з приводу спричиненням їй тілесних ушкоджень, але до райвідділу її ніколи не викликали. Вона неодноразово зверталась до слідчого ОСОБА_8 , але остання була постійно зайнята, пояснювала, що є також заява від ОСОБА_7 , вона зрозуміла, що нічого не доб`ється та припинила ходить до слідчого. Медичну експертизу на наявність у неї тілесних ушкоджень вона не робила, про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за її заявою їй не відомо.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою, її вина підтверджується сукупністю безпосередньо досліджених судом доказів.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 21.07.2014 року приблизно о 07-50 год. спрацювала сигналізація в офісі, розташованому по АДРЕСА_3 та він поїхав в офіс. Коли він приїхав то побачив, що вікно розбито та біля офісу лежать пусті пляшки та залишки їжі, у нього вже були раніше конфлікти з клієнтами ОСОБА_9 , яким вона продає самогон. Потім він побачив, що калитка у ОСОБА_9 відкрита та він пішов до неї додому та повідомив їй, що її клієнти розбили вікно в офісі, на що ОСОБА_9 почала кричати, що її клієнти вікна не розбивали та висловлюватися нецензурною лайкою, після чого він пішов. Він почав відходити від будинку ОСОБА_9 та коли був вже за межами двору, вийшов за калитку, почув позаду кроки, він оглянувся та в цей час ОСОБА_9 вдарила його пластмасовим ведром з водою в область лба та перенісся, а після ще вдарила фрагментом червоної цегли, який був у неї в руці, в обличчя, удар прийшовся в середину обличчя та перейшов в лівий бік у висок, рана була відкрита, ішла кров. Після чого він викликав швидку допомогу та працівників міліції з приводу спричинення йому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та продажу нею самогону. Швидка допомога приїхала та забрали його до ЛШМД, де йому встановили діагноз струс головного мозку, лікувався він 10 днів, витратив біля 800 грн. Через деякий час він написав в Заводському РВ заяву відносно ОСОБА_9 , на досудовому розслідуванні давав такі ж покази, ОСОБА_9 не з`являлась до Заводського РВ.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди за лікування у розмірі 2000 грн. підтримав та просив про його задоволення.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_10 суду показав, що він є сусідом ОСОБА_4 , 21.07.2014 року зранку він був на кухні своєї квартири, вікна виходять у двір та чув як ОСОБА_7 прийшов до ОСОБА_9 додому та повідомив їй, що її клієнти, яким вона продає самогон, розбили вікно у нього в офісі. Але ОСОБА_9 висловилась на його адресу нецензурною лайкою, після чого ОСОБА_7 пішов з двору. Коли ОСОБА_7 відійшов від калитки приблизно на 1,5 м, ОСОБА_9 пішла з ним та вдарила його відром, а після схопила цеглу з землі та тримаючи її у руці вдарила ОСОБА_7 в праву сторону голови, після чого останній пішов додому. ОСОБА_9 цеглу викинула біля купи піску, який був у дворі та почала рвати на себе сукню, а коли у неї це не вийшло, почала мазати себе землею.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показала, що вона є сусідкою ОСОБА_4 , 21.07.2014 року зранку вона була у себе вдома та почула словесну перепалку у дворі, після чого вона вирішила вийти у двір. Коли вона вийшла то побачила ОСОБА_7 у якого була розбита ліва сторона обличчя, дуже текла кров, він їй пояснив, що йому розбили вікно в офісі, він пішов про це повідомити ОСОБА_9 , а та його образила та вдарила цеглою. Після цього до них підійшли ОСОБА_9 , її мати та син, почали сваритися та вона з ОСОБА_7 викликали міліцію. Будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 вона не бачила.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину щодо ОСОБА_6 , крім пояснень потерпілого та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , підтверджується висновком судово-медичної експертизи №1825 від 08.12.2014 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку. Дані тілесні ушкодження могли утворитися незадовго до моменту звернення за медичною допомогою, в результаті дії тупих твердих предметів, в тому числі і при ударі об такі та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Покази обвинуваченої щодо її не причетності до вчинення інкримінованого їй злочину, суд до уваги не приймає оскільки вони повністю спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Також, суд оцінює критично показання свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , оскільки вони повністю спростовуються іншими зібраними судом доказами, а свідок ОСОБА_13 є близькою для обвинуваченої людиною її матір`ю, що також викликає сумнів у об`єктивності її свідчень.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, а кваліфікацію її дій вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненного злочину, який віднесно законом до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не виявлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченої, суд також враховує особу обвинуваченої то, що вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку МОПЛ та ОНД не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про її особу, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 є покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2000 грн., суд вважає за необхідне відмовити, оскільки ним не надано суду жодного належного доказу на підтвердження розміру заявлених вимог.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати виною у вчиненні кримінального правонарушения, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень (100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян).

В задоволенні цивільного позова ОСОБА_6 - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1