КС № 174/887/15-к
п/с № 1-кп/174/54/2015
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
21 жовтня 2015 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого- судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря- ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого- ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця села Дмитрівка Верхньодніпровського р-ну Дніпропетровської області, освіта професійно технічна, не одруженого, працює на ТОВ «Вільногірське скло» машиністом пакувальних машин, військовозобов`язаного, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 01.09.2015 року, приблизно о 14.30 год. знаходився біля магазину «Наш молочник», що розташований по вул. Гагаріна, 1, в м. Вільногірську Дніпропетровської області, де у нього раптово виник злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , шляхом обману, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, достовірно знаючи, що взятий телефон він повертати не буде, попросив у ОСОБА_4 мобільний телефон, на що останній, будучи впевненим у поверненні свого телефону, добровільно передав ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон марки «Lenovo A369і» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , вартістю 511 грн. 20 коп. ОСОБА_5 , взявши вищевказаний телефон, та скориставшись тим, що ОСОБА_4 за ним не спостерігає, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В результаті злочинних умисних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 спричинено матеріальну шкоду на суму 511 грн. 20 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю і показав, що 01.09.2015 р., близько 14.30 год. знаходився біля молочного магазину, де побачив ОСОБА_4 та вирішив заволодіти належним йому телефоном. Підійшов до потерпілого, попросив телефон, щоб начебто подзвонити, він дав, відійшов з телефоном на декілька метрів, та скориставшись тим, що потерпілий читав оголошення на тумбі, зайшов за будинок та втік. Телефон хотів продати, однак розкаявся у вчиненому і наступного дня телефон відніс до міліції де добровільно видав. З вартістю викраденого та кваліфікацією його дій згоден, у вчиненому щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_4 показав, що 01.09.2015 р. , приблизно о 14.30 год., знаходився біля молочного магазину, підійшов ОСОБА_5 та попросив телефон подзвонити, мотивуючи тим, що у нього щось сталося. Дав йому телефон, він відійшов на декілька метрів, до нього не підходив, щоб не заважати розмовляти, стояв біля рекламної тумби. Потім ОСОБА_5 пішов далі, зайшов за ріг будинку, коли приблизно через 3 хвилини пішов за ним, то ОСОБА_5 вже ніде не було. Звернувся до міліції. Пізніше в міліції працівники показували належний йому телефон, впізнав його. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має, з кваліфікацією його дій, вартістю майна згоден.
Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.
Таким чином, факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину) знайшов своє підтвердження в суді, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, обставини, які пом`якшують його покарання, особу ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Врахувавши обставини справи та особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді штрафу, що буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Lenovo A369і», який зберігається у Вільногірському МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області - слід повернути потерпілому ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Lenovo A369і», який зберігається у Вільногірському МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області - повернути потерпілому ОСОБА_4 .
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1