УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача ОСОБА_5,
суддів ОСОБА_6 і ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні 22 січня 2016 року в м. Києві заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2013 року ОСОБА_4 засуджено за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк десять років.

Апеляційний суд Київської області ухвалою від 18 грудня 2013 року зазначений вирок щодо ОСОБА_4 залишив без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2014 року вказані судові рішення щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.

Засуджений ОСОБА_4 подав до Верховного Суду України заяву про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2014 року з підстави, передбаченої пунктом 1 статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі ‒ КПК) ‒ неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень. Стверджує про неправильну юридичну оцінку його дій як умисного вбивства, оскільки за встановлених судом фактичних обставин він захищався від протиправного насильства з боку потерпілого, тобто діяв в обстановці необхідної оборони. Просить скасувати усі зазначені судові рішення щодо нього, а кримінальне провадження закрити у зв'язку з відсутністю у його діянні складу кримінального правопорушення.

На підтвердження неоднакового застосування однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, ОСОБА_4 до заяви додав копії постанов Верховного Суду України по справах: № 5-12 кс14 від 15 травня 2014 року; № 5-34 кс14 від 27 листопада 2014 року та № 5-134 кс15 від 01 жовтня 2015 року.

Одночасно засуджений подав клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судових рішень, обґрунтовуючи причини його пропуску тим, що він перебуває у місцях позбавлення волі, тому не мав технічної можливості вчасно ознайомитись з судовими рішеннями касаційної інстанції які могли б бути надані ним для порівняння для звернення із заявою до Верховного Суду України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та клопотання про поновлення строку для її подання, додані до заяви копії судових рішень та інші матеріали, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з частиною першою статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше.

Відповідно до положень частини другої статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подається заява про перегляд, або з дня прийняття постанови Верховного Суду України, на яку здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК.

Згідно з долученими до заяви засудженого копіями судових рішень, ухвала суду касаційної інстанції щодо ОСОБА_4 постановлена 11 листопада 2014 року, заява про її перегляд надійшла до Верховного Суду України 15 січня 2016 року, тобто після закінчення тримісячного терміну.

Копії постанов Верховного Суду України, надані заявником на підтвердження неоднакового правозастосування, постановлено у строк, який також перевищує тримісячний процесуальний строк, встановлений у статті 447 КПК для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Отже, засуджений ОСОБА_4 подав заяву до Верховного Суду України про перегляд судового рішення з пропуском установленого законом строку.

Відповідно до частини 6 статті 447 КПК України, у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк.

Під поважними причинами, виходячи із системного аналізу норм процесуального права, слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Отже, колегія суддів вважає, що посилання засудженого на те, що перебування в місцях позбавлення волі позбавило його можливості вчасно підготувати заяву про перегляд судового рішення та подати її у визначений законом строк, не може бути визнано переконливим, а причина пропуску строку поважною, тому у задоволенні клопотання про поновлення цього строку слід відмовити, а заяву засудженого залишити без розгляду.

До того ж додані засудженим до заяви копії судових рішень не є рішеннями суду касаційної інстанції, які можуть бути підставою встановленою пунктом 1 статті 445 КПК для перегляду Верховним Судом України.

Керуючись частиною 6 статті 447, статтею 450 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви.

Заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2014 року залишити без розгляду.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_5