Справа № 562/805/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.10.2015 року. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Здолбунові Рівненської області кримінальне провадження № 0000517 по обвинуваченню неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Рівне, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, учня 12-А класу Рівненської вечірньої ЗОШ 1-3 ступенів, зареєстрованого та проживаючого за адресою; АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України ,-

в с т а н о в и в:
Неповнолітній ОСОБА_4 , в кінці липня 2013 року, близько 10 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом відкриття вхідних дверей, незаконно проник у будинок АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав гроші в сумі 5500 грн., які належать ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив, що в кінці липня 2013 року, близько 10 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в АДРЕСА_2 , знаючи про місцезнаходження особистих коштів потерпілої ОСОБА_7 , у якої раніше перебував у гостях, діючи з корисливих мотивів, шляхом відкриття вхідних дверей, незаконно проник у будинок АДРЕСА_2 , і скориставшись відсутністю господарки будинку, таємно викрав гроші в сумі 5500 грн., що знаходилися під матрацом ліжка у кімнаті помешкання, що належить ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму. Після вчинення злочину поїхав у м.Рівне по місцю свого проживання та розпорядився особисто викраденими грошима у власних потребах. Кається про вчинення злочину, відшкодував потерпілій завдані збитки, просить суворо не карати, так як оступився вперше і є неповнолітнім.

Потерпіла ОСОБА_7 повністю підтвердила обставини вчинення викрадення у неї особистих коштів у сумі 5500.00 грн., які були нею заощаджені та знаходилися під матрацом ліжка у кімнаті її помешкання. Пояснила, що ОСОБА_4 раніше приїжджав у село з її родичами, ночував у неї та помітив, де знаходяться заховані гроші. В послідуючому приїхав до її будинку з метою викрасти її гроші.

Повідомила суду про повернення ОСОБА_4 викрадених грошей у повному обсязі, просила його суворо не карати, так як обвинувачений неодноразово просив пробачення, розкаявся у вчиненому. Від позовної заяви, поданої в порядку ст.128 ЦПК України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовилася у зв`язку з повним відшкодуванням завданих збитків.

Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає що вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 повно та послідовно доведена зібраними по справі доказами, безпосередьо дослідженими у судовому засіданні.

Окрім зазначеного вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 повно та послідовно доводиться показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , покази яких повністю узгоджуються з показами обвинуваченого та потерпілої, а також і з іншими матеріалами кримінального провадження.

Зокрема вина обвинуваченого доведена наступним:

- повідомленням про прийнятття та реєстрацію заяви ОСОБА_7 ( а/с-6) ;

- протоколом огляду місця події від 28.07. 2014 року ( а/с-15-17) ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.10. 2014 року ( а/с-82-85) .

Досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності свідчать про те, що неповнолітнім ОСОБА_4 вчинений злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, який правильно кваліфікований, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

При обранні виду і міри покарання суд враховує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, він позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Таку сукупність вищезазначених обставин суд вважає підставою для застосування відносно неповнолітнього обвинуваченого ст.104 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, оскільки, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, термін який пройшов з дня вчинення злочину, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування реального покарання, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку органів кримінально-виконавчої системи.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, виду і строку призначеного основного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває та буде відбувати покарання.

Згідно глави 38 ЦПК України з`ясуванню в судовому засіданні при розгляді кримінальних проваджень щодо неповнолітніх підлягають повні та всебічні відомості про особу неповнолітнього, а саме рівень розвитку та інші соціально-психологічні риси особи, які необхідно врахувати при індивідуалізації відповідальності, ставленння неповнолітнього до вчиненого, умови житття та вихованння, наявність підбурювачів та інших співучасників кримінального правопорушення. За таких обставин у їх сукупності, суд приходить до перконливого висновку, що перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, в умовах сім`ї.

Речові докази у справі відсутні.

Що стосується позовних вимог потерпілої ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, суд вважає, що у задоволенні цивільного позову необхідно відмовити, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю відшкодував завдані збитки, а потерпіла ОСОБА_7 відмовилася від позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 75-76, 102-104, 185 КК України, ст.ст. 128-129, 369-371, 374- 376, 484-485 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 3/три/ роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання встановивши іспитовий термін строком 1 /один/ рік .

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речові докази у справі відсутні.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином відмовити.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: