Справа № -
Провадження № 1-21/10
В И Р О К

іменем України

25 лютого 2010 року м. Рогатин Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря Макар С.В.

прокурора Цап В.Д.

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника служби в справах дітей

Рогатинської РДА ОСОБА_3

законних представників

неповнолітніх підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рогатині кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого. непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 таємно викрали чуже майно.

Злочин вчинено при таких обставинах. В середині липня 2009 року ОСОБА_6 таємно викрав з приміщення роздягальні стадіону, що розташований в м.Рогатині по вулиці Галицькій 101 мобільний телефон марки «NOKIA N-78» вартістю 2700 гривень, що належав неповнолітньому ОСОБА_8. Викрадений телефон заховав біля бетонної огорожі на стадіоні. Про вчинену крадіжку розповів ОСОБА_7 і повідомив йому про місце, де заховав телефон. ОСОБА_7 розшукав місце, де був захований телефон та викрав його. ОСОБА_6 сказав, що не знайшов телефону.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6. В липні 2009 року, точної дати не памятає, знаходився у приміщенні роздягальні стадіону, де побачив на деревяній підставці телефон марки «NOKIA N-78» та вирішив викрасти його. Викрадений мобільний телефон заховав біля бетонної огорожі стадіону. Про крадіжку розповів своєму другові та сусіду ОСОБА_7, повідомив йому про місце, де заховав мобільний телефон. ОСОБА_7 пішов за телефоном, однак, коли повернувся, то повідомив, що телефону не знайшов. На даний час розуміє, що скоїв злочин, глибоко усвідомив скоєне. У вчиненому щиро розкаявся, засуджує свою поведінку та просить суворо його не карати.

ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що в середині липня 2009 року, точної дати не памятає, його друг ОСОБА_6 розповів йому про крадіжку телефону із роздягальні спортзалу, повідомив про місце, де заховав телефон. Він пішов за телефоном, знайшов його і вирішив викрасти. ОСОБА_6 повідомив, що не знайшов телефону. Викрадений телефон подарував своєму брату ОСОБА_9, який виїхав з телефоном в Іспанію. На даний час розуміє, що скоїв злочин, повністю усвідомив скоєне. У вчиненому щиро розкаявся, засуджує свою поведінку, просить суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самими підсудними ОСОБА_6, ОСОБА_7 їх вина повністю доведена зібраними органом досудового слідства доказами, які вони не оспорюють та вважають за недоцільне досліджувати у судовому засіданні.

Аналізуючи зібрані по справі всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 і ОСОБА_10 за ч.1 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна кваліфіковано правильно, а їх вина у вчиненому доведена повністю.

Обираючи покарання ОСОБА_6, ОСОБА_7, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, особи винних, те що вони вину визнали повністю, повністю відшкодували матеріальні збитки, потерпілий будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до підсудних не має, просить суворо їх не карати, що підтверджується письмовою заявою ОСОБА_8 та законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 Крім того, ОСОБА_6, ОСОБА_7 вчинили злочин у неповнолітньому віці, позитивно характеризуються за місцем проживання та місцем навчання. До скоєння злочину та після його скоєння поводили себе бездоганно. ОСОБА_7 проживає з бабусею ОСОБА_4, яка є його опікуном та займається його вихованням. Обставини, що помякшують і обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітніми. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що підсудному ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, ОСОБА_7 у виді громадських робіт, оскільки такі покарання будуть необхідними і достатніми для виправлення підсудних та попередження нових злочинів.

Захисники неповнолітніх підсудних заявили клопотання, підтримані підсудними про звільнення їх від покарання на підставі ст.105 КК України з застосуванням примусових заходів виховного характеру - передачі під нагляд матері та опікуна. Мати неповнолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_5 та опікун неповнолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_4 звернулися до суду із письмовими заявами про те, що вони зобовязуються забезпечити належну поведінку неповнолітніх у випадку передачі їх під їхній нагляд.

Прокурор, представник служби в справах дітей підтримали клопотання захисників неповнолітніх підсудних про звільнення їх від покарання на підставі статті 105 КК України, оскільки клопотання ґрунтується на діючому законодавстві, обставинах, які були зясовані та досліджені у судовому засіданні. Така форма перевиховання неповнолітніх підсудних буде найбільш доцільною.

Відповідно до ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

При вирішенні справи суд враховує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили злочини у неповнолітньому віці та є неповнолітніми на момент розгляду справи судом. Злочин в якому вони обвинувачуються є відповідно до ст.12 КК України злочином середньої тяжкості, у вчиненому щиро розкаялися і в подальшому поводили себе бездоганно, добровільно усунули шкоду, заподіяну злочином, давали правдиві показання в ході досудового слідства і судового розгляду справи, добросовісно ставляться до навчання, дотримуються правил поведінки в громадських місцях та побуті.

Мати неповнолітнього підсудного ОСОБА_6 ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, опікун неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, належно виконує обовязки опікуна, що підтверджується довідками-характеристиками з місця проживання, характеристикою, виданою службою в справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації.

За таких обставин суд приходить до висновку, що мати неповнолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_5 та опікун неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_4 спроможні забезпечити належний виховний вплив на неповнолітніх.

На підставі встановлених у судовому засіданні обєктивних даних суд визнає, що неповнолітні на момент постановлення вироку не потребують застосування покарання, однак до них слід застосувати примусові заходи виховного характеру. ОСОБА_6 слід передати під нагляд матері ОСОБА_5 Михайліні терміном на один рік, ОСОБА_7 під нагляд опікуна ОСОБА_4 терміном на один рік.

Керуючись ст. ст. 323, 324, 327 КПК України , суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) місяців.

На підставі ст.105 КК України ОСОБА_6 звільнити від покарання у виді шести місяців позбавлення волі. Застосувати до ОСОБА_6 примусовий захід виховного характеру - передати неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 терміном на один рік.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

На підставі ст.105 КК України ОСОБА_7 звільнити від покарання у виді ста годин громадських робіт. Застосувати до ОСОБА_7 примусовий захід виховного характеру - передати неповнолітнього під нагляд опікуна ОСОБА_4 терміном на один рік.

До вступу вироку в законну силу запобіжні заходи відносно ОСОБА_6, ОСОБА_7 залишити попередньо обрані підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд на протязі 15 діб з дня його проголошення, шляхом подання апеляції.

Головуючий: О.О.Лошак