пр. № 1-кп/759/725/15
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

19 серпня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006961 від 16 липня 2015 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, відносно якого 28 липня 2015 року застосовано запобіжний захід домашній арешт строком до 27 вересня 2015 року,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , -
в с т а н о в и в:

До Святошинського районного суду м. Києва 05 серпня 2015 рокунадійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006961 від 16 липня 2015 року, з додатками стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
В підготовче судове засідання обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 не з`явилися, про дату, час та місце проведення даного засідання повідомлені належним чином, наявні підтвердження про отримання ними повідомлень про судовий виклик, потерпілий направив суду клопотання щодо проведення судового засідання кримінального провадження за його відсутності. Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вважає можливим провести підготовче судове засідання за відсутності потерпілого ОСОБА_5 , оскільки його неявка в підготовче судове засідання, не перешкоджає його проведенню та обвинуваченого.
Суд, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, заслухавши думку прокурора, яка вважала за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотань для прийняття судом рішень, з підстав, передбачених пп. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не заявляла, приходить до висновку про необхідність повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального проавопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК Кодексу. Зокрема, обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Згідно з вимогами ст. ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком і має відповідати вимогам щодо змісту та форми, визначеним в законі, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд виявив невідповідність вказаного процесуального рішення вимогам ст. ст. 291, 109 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає невідповідність обвинувального акта та додатків до нього вимогам закону щодо їх змісту.
Наданий прокурором обвинувальний акт, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме: виклад фактичних обставин щодо вчинення закінченого замаху на «повторне» таємне викрадення чужого майна, в частині яких, прокурором надано відповідну правову кваліфікацію кримінального правопорушення, обвинувальний акт не містить.
Також виклад фактичних обстави, які прокурор вважає встановленими, не містить зазначення суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_3 корисливого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ч. 185 КК України, зокрема мотиву вчинення кримінального правопорушеня, який відповідно до вимог ст. 91 КПК України підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.
Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення. Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце, мету та інші обставини вчинення злочину, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п. (а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Неконкретність обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, порушує забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_3 на захист.
Положеннями п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком та відповідно до вимог ст. 109 КПК України має відповідати вимогам щодо змісту та форми, визначеним в законі, зокрема повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
В порушення вимог ст. 109 КПК України, долучений до обвинувального акта реєстр матеріалів досудового розслідування, не містить данні про повідомлення підозрюваному про завершення досудового розслідування; про письмове підтвердження сторін кримінального провадження протилежній стороні факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ст. 290 КПК України).

Крім того реєстр матеріалів досудового розслідування містить данні про призначення слідчим товарознавчої експертизи, проте виклад фактичних обставин кримінального правпорушення, які прокурор вважає встановленими, в частині зазначення вартості чужого майна, містить посилання на висновок спеціаліста.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 369-372, 376 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006961 від 16 липня 2015 року, з додатками стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, повернути прокурору прокуратури Святошинськогорайону м. Києва ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: