УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст. 422 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7
та в його інтересах захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Житомирської області на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 5 листопада 2015 року, щодо
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борове,
Рокитнівського району, Рівненської області,
громадянина України, зареєстрованого та
проживаючого за адресою:
відмовлено в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого за першою вимогою;
- не відлучатися за межі місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
У разі невиконання покладених на підозрюваного обов`язків, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покладено на слідчого, в провадженні якого перебуватиме провадження.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин.
В апеляції прокурор просить ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.11.2015 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою повністю задовольнити клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 ..
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що зазначена ухвала слідчого судді постановлена всупереч нормам ст.ст. 176-178,181 КПК України, у зв`язку з чим, є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.
На думку прокурора, слідчим суддею, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , не враховано, що він може впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є те, що місця незаконних порубок лісу знаходяться у його безпосередньому віданні, відповідальність за які на нього покладено договором про повну матеріальну відповідальність, укладеним між ним та ДП «Білокоровицьким Л.Г.» в особі директора ОСОБА_11 , при цьому, являючись безпосереднім керівником Радовельського лісництва ДП «Білокоровицького ЛГ», маючи у підпорядкуванні працівників указаного лісництва, тобто помічника лісничого, майстрів та старших майстрів лісу, може вплинути на них з метою приховування відомих їм фактів його злочинної діяльності.
У той же час, ОСОБА_7 протягом тривалого проміжку часу, за одержання неправомірної грошової винагороди, без наявності дозвільних документів, вчиняв злочинні дії за попередньою змовою з ОСОБА_9 , який у свою чергу є директором ТОВ «Фортуна -2», працівники якого є безпосередніми виконавцями незаконних порубок лісу, що може надати можливість ОСОБА_7 , заручившись підтримкою ОСОБА_9 , як директора, власника товариства, а також особи, що має тісні соціальні зв`язки з працівниками правоохоронних органів, які за грошову винагороду укривають злочинні дії підозрюваного ОСОБА_9 та його найманих працівників, може вплинути на них з метою зміни дачі показів у кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінального провадженню шляхом узгодження з ОСОБА_9 дій та побудування з ним єдиною лінії захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи суму заподіяних державі збитків, а також наявність стійких кримінальних зв`язків між іншими співучасниками злочинних дій.
Апелянт також вважає, що судом не враховано, що застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання ним, покладених процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробам незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Заслухавши доповідача по справі, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, обговоривши її доводи та вивчивши письмові матеріали провадження, суд вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Розглядаючи провадження по суті, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо необхідності відмови в обранні запобіжного заходу тримання під вартою.
Як вбачається з матеріалів провадження, під час розгляду клопотання слідчого, судом були досліджені наявні ризики, передбачені ст.177 ч.1 п.1,2,3 КПК України, які не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання слідчого по суті.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 не судимий, має сім`ю, працює, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, підозрюється у вчиненні навмисного, тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
У той же час, на виклики органів досудового розслідування для проведення слідчих дій підозрюваний ОСОБА_7 систематично з`являється, будь-якого негативного впливу чи перешкод у розслідуванні даного провадження не вчиняє, а тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність вагомих підстав для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Крім того, відмовляючи в обранні такого запобіжного заходу у вигляді як тримання під вартою, відповідно до ст. 194 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано з урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 обрав більш м`який вид запобіжного заходу особисте зобов`язання, а також поклав на підозрюваного обов`язки ч.5 ст. 194 КПК України.
Посилання апелянта на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно буде впливати на свідків, вчиняти інші злочини та перешкоджати у розслідуванні даного злочину, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не підтверджуються будь-якими реальними доказами, а тому відсутні й будь-які підстави для обрання ОСОБА_7 іншого, більш суворого запобіжного заходу - у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прийняв рішення з дотриманням вимог кримінального процесуального закону України, ухвала суду є законною та обґрунтованою фактично наданими повно дослідженими даними та доказами кримінального провадження, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 393, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05 листопада 2015 року про відмову в обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: