Справа № 141/629/13-к
Оратівський районний суд Вінницької області
Слідчий суддя Оратівського районного суду Вінницької області Слісарчук О.М.
при секретарі: Польовій Н.В.
за участю прокурора Гірілл І.Ю.
слідчого СВ Оратівського УМВС України у Вінницькій області лейтенанта міліції ОСОБА_1
підозрюваної ОСОБА_2
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаюча ІНФОРМАЦІЯ_3, будучи призначеною 19 вересня 2010 року головою Оратівської сільської виборчої комісії Оратівського району під час організації та проведення у вересні – жовтні 2010 року виборів депутатів Верховної ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, що розташована в с. Оратів, Оратівського району, Вінницької області, була наділена на період проведення виборчої компанії ст. 20, п.п. 2,7 ст. 27 Закону України «Про вибори народних депутатів Верховної ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», п.п. 1.1, 1.4, 2.9, 4.7, 3.1, 2.10 Порядку ведення діловодства у виборчих комісіях та комісіях з референдумів затвердженого постановою ЦВК № 530 від 15.09.2010р. та п. 2.17 «Порядку організації роботи територіальних та дільничних виборчих комісій з виборів депутатів Верховної ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», затвердженого постановою ЦВК №531 від 15.09.2010р., організаційно-розпорядчими повноваженнями, зокрема щодо організації підготовки, проведення відповідних місцевих виборів, підрахунку голосів виборців, а також забезпечення додержання та однакового застосування законодавства, тобто являлась службовою особою, яка крім того відповідно до ст.2 Закону України «Про боротьбу з корупцією» №356 від 05.10.1995 року на період проведення виборів являлась державним службовцем та отримувала гроші за рахунок державного бюджету, діючи умисно, за попередньою змовою з секретарем комісії ОСОБА_4, шляхом підроблення документів, привласнила та розтратила на свою користь та на користь третіх осіб, бюджетні грошові кошти, виділені з Державного бюджету України для виконання положень зазначеного Закону України та Постанови Центральної виборчої комісії №397 від 08 жовтня 2010 року, на загальну суму 3792 грн., тобто здійснила незаконне одержання особою, уповноваженою на виконання функцій держави , у зв’язку з виконанням таких функцій матеріальних благ, що згідно п.п. ч.2 ст. 1 Закону України «Про боротьбу із корупцією» , що діяв на той час, являється корупційним діянням, вчинивши злочини за наступних обставин.
Так, голова Оратівської СВК ОСОБА_2 маючи на меті нарахування премії за активну участь у роботі комісії, діючи навмисно, за попередньою змовою з секретарем Оратівської СВК ОСОБА_4, 11.11.2010 року склала і видала завідомо неправдиві офіційні документи, а саме протокол №13 від 11.11.2010 року та розпорядження №30-р, розпорядження №31-р, в яких зазначила, що Оратівська сільська виборча комісія вирішила надати премію голові комісії ОСОБА_2 – 930 гривень, секретарю комісії ОСОБА_4 – 930 гривень, бухгалтеру комісії ОСОБА_5 – 907 гривень та заступнику голови Оратівської СВК ОСОБА_6 – 965 гривень.
Однак, фактично дільнична виборча комісія з цих приводів не збиралась і питання про нарахування премій та матеріальної допомоги не вирішувала. Голова Оратівської СВК ОСОБА_2 про ці обставини була обізнаною.
Після складання завідомо неправдивих документів, де вказала суми нарахування премій у розмірі посадового окладу, ОСОБА_2 завірила вказані рішення (розпорядження) своїм підписом та печаткою виборчої дільниці, надала вказані рішення бухгалтеру комісії ОСОБА_5 для проведення нарахувань.
Складені та підписані фіктивні рішення (розпорядження) від 11.11.2010 року про нарахування та виплату премій ОСОБА_2 передала бухгалтеру Оратівській СВК ОСОБА_5, внаслідок чого в порушення постанови КМУ «Про умови оплати праці членів виборчих комісій» від 28 липня 2004 р. N 966, постанови Центральної виборчої комісії «Про затвердження Порядку нарахування і виплати заробітної плати та одноразової грошової винагороди членам територіальних і дільничних виборчих комісій з виборів депутатів Верховної ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів» від 08.10.2010 № 397 та постанови КМУ «Про затвердження Порядку фінансового забезпечення підготовки і проведення виборів депутатів Верховної ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів за рахунок коштів місцевих бюджетів, отриманих як субвенція з державного бюджету», не маючи права на отримання і виплату премій членам і працівникам виборчої комісії, з метою неповернення залишку коштів до бюджету, безпідставно і незаконно було нараховані та витрачені бюджетні кошти на виплату премії ОСОБА_2 – 930 гривень, секретярі комісії ОСОБА_4 – 930 гривень, бухгалтеру комісії ОСОБА_5 – 907 гривень та заступнику голови Оратівської СВК ОСОБА_6 – 965 гривень, на загальну суму 3792 грн.
Всього ОСОБА_2, зловживаючи службовим становищем, заволоділа бюджетними коштами на загальну суму 990 грн. та розтратила бюджетні кошти на користь третіх осіб в сумі 2802 грн.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителька с. Оратів, вул. Перемоги, 33, Оратівського району, Вінницької області, громадянка України, українка.
Допитана як підозрювана, гр. ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, визнала себе винною повністю.
В діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 191 КК України.
Вина ОСОБА_2 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: 1) протоколами тимчасового вилучення речей та документів, відповідно до яких ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 отримали одноразову грошову премію; 2) протоколами допитів свідків членів комісії Оратівської СВК, які показали, що засідання членів комісії з приводу преміювання ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не проводилось.
Таким чином, є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_2 вчинила тяжкий злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 191 КК України карається обмеженням волі на строк до п’яти років або позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Беручи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_2 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду та незаконно впливати на свідків, продовжувати свою злочинну діяльність, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, слідчий просить застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов'язання.
У судовому засіданні слідчий СВ Оратівського РВ УМВС України у Вінницькій області лейтенант міліції ОСОБА_1 та прокурор Гірілл І.Ю. клопотання та його мотиви підтримали повністю, просили клопотання задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_2 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України визнала в повному обсязі, проти обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов'язання не заперечувала.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
19 липня 2013 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру.
ОСОБА_2 підозрюється вчиненні у кримінального правопорушення, передбачено ч. 3 ст. 191 КК України, яке є тяжким злочином та за яке передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до п’яти років або позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов'язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м'яких запобіжнх заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_2 у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан її здоров'я; міцність соціальних зв'язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан.
Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов’язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов’язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов’язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов’язки та роз’яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням особистого зобов’язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.
Застосовуючи такий запобіжний захід як особисте зобов'язання, суд враховує, що у розпорядженні слідчого по даному провадженні є достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину та докази, що їх вчинила підозрювана ОСОБА_2 із кваліфікацією цього кримінального правопорушення за ч.3 ст. 191 КК України.
Прокурором та слідчим вище вказані обставини доведено, а саме, що ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до п’яти років або позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років; підозрювана тяжкими захворюваннями не хворіє, на обліку у психіатра не перебуває; проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, може перешкодити виконанню процесуальних рішень, та зникнути від слідства і суду.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, що надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які доводять про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_2 кримінального правопорушення; наявні достатні підстави вважати, що існують вищевказані ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; тому необхідно застосувати запобіжний захід для запобігання ризикам, зазначеним у поданні.
А тому, з метою запобігти спробам переховуватись від досудового розслідування або суду, перешкодити кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення також для забезпечення виконання процесуальних обов'язків, відносно ОСОБА_2 доцільно обрати запобіжний захід у виді особистого зобов'язання.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179,184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
Обрати підозрюваній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянці України, проживаючій ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимій, запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання, з покладанням на неї наступних обов'язків:
1) прибувати до кабінету слідчого № 31 Оратівського РВ УМВС України у Вінницькій області до слідчого Ревери П.В. з періодичністю 1 раз на тиждень по четвергах з 10-ї до 12-ї години;
2) не відлучатися за межі с. Оратів Оратівського району Вінницької області та Оратівського району Вінницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Попередити підозрювану ОСОБА_2, що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов'язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов'язання покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ознайомити та вручити підозрюваній ОСОБА_2 під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання.
Ухвала слідчого судді остаточна і оскарженню не підлягає.
Оратівського районного суду
Вінницької області (підпис)
З оригіналом згідно.
Слідчий суддя О.М. Слісарчук
З ухвалою та покладеними на мене обов'язками ознайомлена, копію ухвали отримала підозрювана ОСОБА_2 _______________ 23 липня 2013 року