Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/140/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 389 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда матеріали кримінального провадження № 0000415 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 20.11.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.05.2010 року за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений умовно - достроково 20.02.2013 року з невідбутим строком 07 місяців 06 днів; 2) вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.12.2013 року за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., покарання відбув 23.01.2015 року; 3) вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт, покарання відбув 26.10.2015 року; 4) 01.04.2015 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік,

засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 3 місяці.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за ухилення від відбування громадських особою, засудженою до цього покарання, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_7 11 листопада 2014 року вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та засуджений до покарання у виді 100 годин громадських робіт, які полягають у виконанні ним у вільний від роботи час безоплатних суспільно-корисних робіт, вид яких зазначають органи місцевого самоврядування. 08.06.2015 року працівниками Онуфріївського районного підрозділу Світловодського МВ кримінально-виконавчої інспекції обвинувачений ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. 08.06.2015 року обвинувачений ОСОБА_7 був направлений кримінально-виконавчою інспекцією Онуфріївського районного підрозділу Світловодського МВ КВІ для відбуття громадських робіт за місцем свого проживання до Деріївської сільської ради, де повинен був відпрацювати 100 годин громадських робіт з 12.06.2015 року.

В період часу з 12.06.2015 року по 31 серпня 2015 року обвинувачений ОСОБА_7 з призначених судом 100 годин громадських робіт відбув лише 37 годин 30 хвилин, та маючи на меті ухилитися від відбування покарання, неодноразово без поважних причин не відбував покарання та не з`являвся на громадські роботи до Деріївської сільської ради, в результаті чого не виходив протягом тривалого часу на громадські роботи та не відпрацьовував встановлений судом строк громадських робіт. В результаті вказаних дій обвинувачений ОСОБА_7 без поважних причин, не виконуючи покладені на нього обов`язки, які полягають у додержанні встановленого порядку та умов відбування покарання у відпрацюванні встановленого судом строку громадських робіт на визначеному для цього об`єкті, явці за викликом до кримінально-виконавчої інспекції, повідомленні інспекції про зміну місця проживання та періодичній явці до кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію, а також порушуючи встановлений порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт, які полягають у виконанні ним у вільний від роботи час безоплатних суспільно-корисних робіт, вид яких зазначають органи місцевого самоврядування, та не виходячи більше двох разів щомісячно протягом відбування покарання на громадські роботи без поважних причин, ухилився від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити вирок районного суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та застосувати до нього ст. 75 КК України, призначивши іспитовий термін строком на 3 роки.
В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений посилається на те, що призначене покарання судом першої інстанції є занадто суворим, районний суд не врахував пом`якшуючі обставини, такі як: в нього на утриманні є двохмісячна дитина, він визнав свою вину та допомагав слідству, тобто, суд не в повній мірі дослідив його особу та зазначені обставини.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на достовірних та узгоджуваних між собою доказах, які зібрані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та належно оцінені судом і жодним учасником судового розгляду оскаржені не були.
Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані районним судом за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який характеризується посередньо, не одружений, не працює, працездатний, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин в період іспитового строку, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину.

Проте, колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України визначено без належного врахування особи обвинуваченого і є несправедливим внаслідок суворості.

Так, судом першої інстанції належним чином не враховано наявність пом`якшуючої покарання обставини перебування на утриманні у обвинуваченого малолітньої дитини та того факту, що ним на момент винесення вироку покарання у виді громадських робіт за попереднім вироком відбуте повністю, що підтверджується повідомленням УДПтС України в Кіровоградській області (а.п. 85).

З вищенаведених підстав, апеляційні доводи обвинуваченого, що призначене покарання судом першої інстанції є занадто суворим, що районний суд не врахував пом`якшуючі обставини: у обвинуваченого на утриманні є двохмісячна дитина, вину визнав повністю та допомагав слідству, внаслідок чого, судом не в повній мірі досліджено його особу та зазначені обставини, на думку колегії суддів є слушними.
Зазначене, на думку колегії суддів, свідчить про можливість пом`якшення обвинуваченому призначеного покарання за ч. 2 ст. 389 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного вироком покарання, не відбутого покарання, призначеного вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 01 квітня 2015 року, відповідно до вимог ст. 71 КК України.

Окрім цього, колегія суддів на виконання вимог ч. 5 ст. 72 КК України, вважає за необхідне, в строк відбуття покарання обвинуваченого зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 20.11.2015 року по 04.02.2016 року включно, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Апеляційні твердження обвинуваченого, що вирок був проголошений без його участі, колегія суддів, колегія суддів не приймає до уваги з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.
Згідно ч. 7 ст. 376 КПК України копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження суд 19.11.2015 року видалившись в нарадчу кімнату, 20.11.2015 року оголосив вирок, копія якого була вручена обвинуваченому під розписку 20.11.2015 року (а.п.97), що відповідає вимогам ст. 376 КПК України, при тому, що чинним законодавством не передбачено обов`язкової участі обвинуваченого під час проголошення судового рішення, внаслідок чого, колегією суддів не встановлено порушень вимог кримінального процесуального закону України.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, вирок районного суду слід змінити, в частині призначеного покарання.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 20.11.2015 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України, змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань з урахуванням вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.04.2015 року остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 20.11.2015 року по 04.02.2016 року включно, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою - в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4