Справа № 243/790/16-к
Провадження № 1-кп/243/209/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2016 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Краматорськ Донецької області, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , інваліда 1 групи, не працює, раніше не судимого,
щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
законного представника особи,
щодо якої вирішується питання
про застосування примусових заходів
медичного характеру ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
29 листопада 2015 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 з дозволу мешканця домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 зайшов на територію вказаного домоволодіння, де став виконувати роботу по господарству. Близько о 22 год. 00 хв., 29 листопада 2015 року, при виконанні робіт у дворі АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 знаходився в автомобільному гаражі, де побачив автомобільну акумуляторну батарею марки «Maraton», ємкістю 60 Ампер/годин, що належить ОСОБА_5 .. Закінчивши роботу ОСОБА_3 , приблизно о 22 год. 10 хв., 29 листопада 2015 року, при виході з території двору АДРЕСА_3 , зайшов через відкриті двері в автомобільний гараж, звідки таємно викрав майно ОСОБА_5 - акумуляторну батарею марки «Maraton», ємкістю 60 Ампер/годин, після чого з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 291 гривня 56 копійок.
В ході судового розгляду факт скоєння ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння знайшов своє відображення дослідженими у судовому засіданні доказами.
Законний представник ОСОБА_3 , ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 її син. Він з дитинства страждає на психічну хворобу внаслідок якої не може керувати своїми діями та розуміти їх, у зв`язку з цим за рішенням суду визнаний недієздатним, а вона призначена опікуном. Щодо вказаних подій їй нічого не було відомо, навіщо її син таке зробив, вона не знає, і він на її питання також не зміг відповісти. Раніше він ніколи не вчиняв крадіжок. Роки три назад був агресивний, и лише, якщо вона на нього підвищувала голос, а також тому, що він відмовився від лікування. На теперішній час ОСОБА_3 проходить курс лікування, а тому не проявляє агресії, працює за тимчасовими угодами, допомагаючи по господарству сусідам. На побутовому рівні ОСОБА_3 їй допомагає по господарству. Вчинив крадіжку між прийомами ліків.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_3 він знає, оскільки останній неодноразово йому допомагав по господарству, при цьому жодного разу такого не було щоб він у нього щось викрав. Дійсно, 29 листопада 2015 року ОСОБА_3 був у нього у дворі, в ході розмови повідомив, що у нього 30 листопада день народження. Через деякий час, після того як пішов ОСОБА_3 , він виявив, що у нього викрали акумулятор марки «Maraton», який знаходився у нього в гаражі. ОСОБА_3 мав туди вільний доступ, тому що у нього не було підстав йому недовіряти. Через деякий час він зайшов у магазин на Билбасівці, де торгують деталями до автомобілей. У цьому магазині він побачив акумулятор, який у нього зник. Він запитав у власника магазина, хто йому продав цього акумулятора, на що той відповів, що продав його йому ОСОБА_3 .. Після цього він викупив акумулятор за 100 грн., та повідомив про це поліцію.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що він тримає магазин, де продає автозапчастини, у тому числі торгує і запчастинами, які вже були у використанні. З цією метою може придбати такі запчастини у приватних осіб. ОСОБА_3 знає, як особу, яка живе з випадкових заробітків у с. Билбасівка. Він також його винаймав, коли будував у себе на подвір`ї сарай. Тому, коли ОСОБА_3 прийшов до нього та запропонував придбати аккумулятор, повідомивши що він належить йому, він не запідозрив, що ОСОБА_9 пропонує йому крадений акумулятор. До цього часу він при спілкуванні із ОСОБА_3 також не міг припустити, що він недієздатний, вважаючи, що у кожного із людей є свої особливості характеру. Він придбав у ОСОБА_3 акумулятор за сто грн. Коли потерпілий прийшов до нього у магазин та повідомив, що акумулятор, який він придбав у ОСОБА_3 викрадений, він був здивований та повернув потерпілому акумулятор за сто грн. Акумулятор був білого кольору із червоними пробками.
Згідно із постановою від 22 січня 2016 року, змінено порядок досудового розслідування та продовжено розслідування у порядку, передбаченому гл. 39 КПК України;
Згідно із протоколом огляду місця події від 01 січня 2016 року з фототаблицями, було оглянуто приміщення гаражу, який знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_1 ;
Відповідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 січня 2016 року, свідок ОСОБА_8 за рисами обличчя впізнав на фото № 2, на якому зображений ОСОБА_3 , особу, яка продала йому акумуляторну батарею марки «Maraton»;
Відповідно до товарознавчої експертизи майна, вартість акумуляторну батарею марки «Maraton», ємкістю 60 Ампер/годин без ПДВ становить 291 грн. 56 коп.;
Згідно із розпискою від 02 січня 2016 року, акумуляторної батареї марки «Maraton», ємкістю 60 Ампер/годин передано потерпілому на збереження.
Відповідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 55 від 22 січня 2016 року, ОСОБА_3 виявляє помірну розумову відсталість. В період часу, який відповідає часу вчинення інкримінованого діяння, по психічному стану не міг розуміти свої дії та керувати ними. В період часу, який відповідає часу вчинення інкримінованого діяння, ОСОБА_3 не знаходився у тимчасово хворобливому стані. На даний час ОСОБА_3 не може розуміти свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 потребує застосування примусових мір медичного характеру у виді госпіталізації в психіатричне відділення із звичайним режимом спостереженням.
Згідно із рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 квітня 2007 року, ОСОБА_3 визнано недієздатним.
Суд приймає до уваги показання потерпілого та свідка, дані ними у судовому засіданні, оскільки вони не містять внутрішніх протиріч, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими зібраними по справі доказами.
Суд приймає до уваги протоколи слідчих дій та вважає їх допустимими доказами, оскільки вони вчинені відповідно норм чинного КПК України.
Суд приймає до уваги як достовірні докази висновки експертиз, оскільки вони проведені компетентними спеціалістами, узгоджуються з іншими об`єктивними доказами по справі, а також прямо відповідають на питання, поставлені у постанові слідчого про призначення експертизи.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення потерпілого, свідка, відповідно ст. 503, 513 КПК України, суд приходить до такого висновку.
Суспільно - небезпечне діяння за ознаками ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, мало місце, та вчинено ОСОБА_3 , який при його вчиненні знаходився у стані неосудності.
При цьому суд зазначає, що з врахуванням того, що ОСОБА_3 на час вчинення суспільно-небезпечного діяння перебував у стані неосудності, то згідно із положеннями ч.3 ст. 503 КПК України, з врахуванням норми ч.1 ст. 18 КК України, за якою невід`ємною ознакою суб`єкта злочину є його осудність, суд надаючи кримінально-правову оцінку суспільно-небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, грунтується лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій, без врахування попередніх судимостей, факту вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.
У зв`язку з викладеним, з врахуванням того, що в період скоєння суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_3 не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в даний час ОСОБА_3 потребує в призначенні йому примусових мір медичного характеру, дана обставина згідно з положенням ч. 2 ст. 19 КК України позбавляє можливості застосувати до ОСОБА_3 кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України. Суд з врахуванням тяжкості вчинення суспільно-небезпечного діяння, вважає що до ОСОБА_3 слід застосувати примусові міри медичного характеру у виді госпіталізації в психіатричний заклад зі звичайним наглядом, та вирішенням соціальних питань, оскільки ОСОБА_3 за своїм психічним станом та характером скоєння суспільно-небезпечного діяння потребує утримання в психіатричному закладі та лікуванні в примусовому порядку.
Питання про речові докази слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. ч.2 ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 503, 513 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові міри медичного характеру у виді госпиталізації в психіатричний заклад зі звичайним наглядом.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а особам, які не викликалися до суду в той же строк з моменту вручення копії ухвали. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Ухвалу складено у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.
Повний текст ухвали проголошений о 13 год. 30 хв. 22 лютого 2016 року.
Головуючий-суддя: ОСОБА_1