Справа № 461/5539/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/40/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року м.Львів
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 15 січня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Бровари, Київської області, не працюючої, з неповною середньою освітою, маючій на утриманні двох неповнолітніх дітей, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

з участю прокурора ОСОБА_9

захисника ОСОБА_7

та підозрюваної ОСОБА_10

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 15 січня 2016 року до ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Львівському слідчому ізоляторі УДПтСУ у Львівській області.

Визначено підозрюваній ОСОБА_11 заставу у розмірі 413.400 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, санкція статей яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна без альтернативності, наявність у підозрюваної достатньо міцних соціальних зв`язків в місці постійного проживання, а також те, що підозрювана перебувала у міжнародному розшуку, що свідчить про те, що продовжують існувати достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, тобто, перебуваючи на волі, буде мати реальну можливість уникнути можливого покарання, що вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначених ст. 177 КПК України. Крім того, слідчий суддя зазначив про відсутність обставин, які перешкоджають утриманню підозрюваної в слідчому ізоляторі.

На ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій просить таку скасувати та постановити нову ухвалу про обрання ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що слідчий суддя виніс необґрунтоване, незаконне рішення всупереч законним правам та інтересам його підзахисної, оскільки застосовано найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, така не має намірів перешкоджати кримінальному провадженню та, не будучи належним чином повідомленою у визначений КПК України спосіб про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, не ухилялася від органів слідства та суду. 15 січня 2016 року в 14 годині 32 хвилини слідчий повідомив його підзахисну про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень з ч.3 ст. 307 та ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 306 КК України шляхом вручення копії відповідного письмового повідомлення від 02 квітня 2014 року та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваної. Одразу після цього проведено допит останньої у даному процесуальному статусі, про що у протоколі слідчої дії із викладом наявних зауважень остання власноручно розписалась. Не розглянувши та проігнорувавши клопотання сторони захисту про надання для ознайомлення матеріалів досудового розслідування, слідчий звернувся до Галицького районного суду м.Львова з клопотанням про застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу, яке було призначено та розглянуто того ж дня у період часу між 17 та 18 годинами. До матеріалів клопотання не долучено витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей про підозру ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 306 КК України. Крім того, суд встановив надто великий розмір застави, не урахувавши обставини, що характеризують особу підзахисної. ОСОБА_11 раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, у такої наявне постійне місце проживання у м.Львові, де також мешкають її малолітні діти, чоловік і вся родина, що підтверджує міцність її соціальних зв`язків. Враховуючи давність інкримінованих правопорушень у часі - 2013 рік, що ОСОБА_11 , не будучи обмеженою у пересуванні, маючи можливість ухилитися від органів слідства і суду, цього не зробила, прибувала до слідчого для проведення за її участю слідчих дій у процесуальному статусі свідка, підтвердженням чого в матеріалах провадження наявні відповідні протоколи.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваної на підтримку апеляційної скарги, прокурора про залишення ухвали без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали судової справи та кримінального провадження № 0000221, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Колегія суддів вважає, що рішення суду про застосування до підозрюваної ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178 КПК України.
Так, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_13 про обрання ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано прийняв до уваги мотиви та ризики, зазначені у даному клопотанні, вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні нею особливо тяжких кримінальних правопорушень та прийшов до вірного висновку, що для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобіганням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, буде застосування до останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому вірно застосував до підозрюваного саме даний вид запобіжного заходу.
Обрання даного виду запобіжного заходу слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 306 КК України, що відноситься до особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років, тому з метою унеможливити переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду та з метою запобігти вчиненню інших кримінальних правопорушень, суддя правильно прийшов до переконання, що до підозрюваної слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою.

При визначенні розміру застави слідчим суддею було враховано особу підозрюваної, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі.

На думку колегії суддів, враховуючи особу підозрюваної, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона підозрюється, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_11 саме запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки, перебуваючи на волі, вона може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, незаконно впливати на свідків, знищувати докази у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_12 на незаконність та необґрунтованість клопотання слідчого, а також покликання на те, що судом не підтверджена обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 306 КК України, що слідчий суддя не взяв до уваги дані, що характеризують особу ОСОБА_11 , наявність на її утриманні неповнолітніх дітей є надуманими та не приймаються до уваги.

При розгляді клопотання слідчий суддя перевірив таке на відповідність вимогам законодавства, з`ясував всі передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу тримання під вартою.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу тримання під вартою із визначенням розміру застави з врахуванням вимог ст. 182, ч.3 ст. 183 КПК України є обґрунтованою та вмотивованою, тому підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 15 січня 2016 року про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_3 ОСОБА_15 ОСОБА_16