ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

іменем україни

09 вересня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

у складі колегії:

головуючого ОСОБА_3,

суддів: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши касаційну скаргу заступника прокурора Тернопільської області на ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 29 квітня 2015 року щодо ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

За вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2015 року визнано винуватим та засуджено:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2013 року за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 5000 грн,

- за ч. 3 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки та покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2-4 ст. 76 КК України.

Ухвалою суду апеляційної інстанції зазначений вирок залишено без змін.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено за те, що він 27 вересня 2014 року близько 04:00 год., будучи особою, раніше судимою за хуліганство, перебуваючи у громадському місці в приміщенні нічного клубу «Бомба», розташованого по вул. Бр. Гжицьких, 3 в м. Тернополі, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпричинно розпочав конфлікт із ОСОБА_2, в ході якого наніс потерпілому удари кулаками по обличчю, спричинивши легкі тілесні ушкодження, які потягли короткочасний розлад здоров'я.

У касаційній скарзі з доповненням до неї прокурор порушує питання про скасування оскаржуваного судового рішення щодо ОСОБА_1 через невідповідність покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м'якості. На обґрунтування своєї позиції зазначає, що суд при призначенні ОСОБА_1 покарання неповною мірою врахував тяжкість вчиненого злочину, дані про особу засудженого, який вчинив цей злочин, маючи не погашену судимість за вчинення аналогічного кримінального правопорушення. Вважає, суд апеляційної інстанції не дотримався вимог ст. 419 КПК України, оскільки не надав належної оцінки доводам прокурора про безпідставність застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги, перевіривши надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновки суду про доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 296 КК України прокурором у касаційній скарзі не оспорюються. Прокурор у скарзі також не зазначає доводів щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є безумовними підставами для скасування ухвалених судових рішень.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно із ч. 1 ст. 75 КК України у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п'яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається із судових рішень при призначенні покарання ОСОБА_1 вищевказані вимоги кримінального закону дотримано. Зокрема, судами враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, який є особою молодого віку, раніше судимий, за місцем проживання характеризувався позитивно, визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та активно сприяв органам досудового розслідування у його розкритті. Також взято до уваги відсутність претензій з боку потерпілого, який просив не позбавляти обвинуваченого волі та визнано пом'якшуючою покарання обставиною щире каяття ОСОБА_1 у вчиненні злочину.

На думку колегії суддів, зважаючи на тяжкість вчиненого злочину, його наслідки, наявність обставини, яка пом'якшує покарання, відсутність претензій з боку потерпілого та обставин, які обтяжують покарання, висновок суду про звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням є обґрунтованим, оскільки мети покарання буде досягнуто без реального відбування покарання засудженим в умовах контролю за його поведінкою органами кримінально-виконавчої інспекції.

Твердження прокурора про те, що суд при призначенні ОСОБА_1 покарання безпідставно не врахував ту обставину, що останній вчинив цей злочин, будучи особою раніше судимою за хуліганство, є неспроможними. Так, обставина, на яку посилається прокурор була врахована при кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 296 КК України, та не може ще раз враховуватись при призначенні покарання за вчинення даного злочину як обставина, що його обтяжує.

Інших доводів, які б давали підстави вважати призначене ОСОБА_1 покарання таким, що не відповідає вимогам закону, касаційна скарга прокурора не містить.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 419 КПК України належним чином мотивована, а доводи прокурора перевірені й спростовані.

Враховуючи викладене, з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень, підстав для її задоволення не вбачається, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

З огляду на викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Тернопільської області на ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 29 квітня 2015 року щодо ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5