Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/152/16-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2016 року м.Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області

ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець клопотання слідчого Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Тіни, Кроасноярського краю, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, росіянина, освіта неповна середня, не одруженого, має двоє неповнолітніх дітей, з якими однією сім`єю не живе, не працюючого, раніше не судимого, підозрюється в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України

встановив:
Слідчий Сторожинецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_4 , звернувся в суд з клопотанням, погодженим із прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 (в подальшому прокурор), про продовження строку тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , посилаючись на те, що 24.11.2015 року біля 22,00 години ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні житлового будинку ОСОБА_7 , що розташований по АДРЕСА_2 , в ході конфлікту із ОСОБА_8 , умисно наніс останньому ряд ударів кулаками рук та ногами в область голови та тулубу, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді чисельних закритих переломів кісток обличчя з розтрощенням лицевого черепа, ускладнених механічною асфікцією внаслідок аспірації крові, від яких останній помер на місці події.

Відомості про кримінальне правопорушення 25.11.2015 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 50000025 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Затримавши 25.11.2015 року підозрюваного ОСОБА_5 орган досудового розслідування 26.11.2015 року повідомив його про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення і 27.11.2015 року підозрюваному було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 години 40 хвилин 25.01.2016 року.

Ініціатори клопотання стверджують, що підставою для внесення клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою є підтвердження вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення та не зменшення ризику передбаченого п. 2 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення так як відсутній остаточний висновок судово-медичної експертизи яким би було встановлено яким саме предметом заподіяно тілесні ушкодження потерпілому. Крім цього слідчий і прокурор вважають, що існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності оскільки вчинив тяжкий злочин, офіційно не працевлаштований, проживає окремо від сім`ї, а його поведінка після вчинення злочину вказує на те, що він робив спроби ухилитися від відповідальності за вчинений злочин так як знищив свій одяг, перемістив труп потерпілого і спробував змити сліди крові на місці події.

В судовому засіданні, слідчий та прокурор клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , підтримав, посилаючись на зазначені обставини. Посилаючись також на те, що призначені судові експертизи ще не проведені додали до клопотання докази призначення таких експертиз та докази продовження строку досудового розслідування до трьох місяців.

Підозрюваний ОСОБА_5 в суді не заперечив клопотання слідчого, а його захисник, адвокат ОСОБА_6 , в ході судового розгляду клопотання, висловлюючи свою думку відносно клопотання заявила про його необґрунтованість та можливість обрання ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий і прокурор обґрунтовують свої доводи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити зазначені дії.

Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, який було обрано ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду від 27.11.2015 року мотивований в сукупності обґрунтованістю повідомленої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України, наявністю ризику передбаченого пунктом 2 ч.1 ст.177 КК України, а саме можливістю підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 , після вчинення неправомірних дій пов`язаних з побиттям ОСОБА_8 не відчув законослухняної потреби з`явитися в правоохоронні органи та повідомити про вчинені протиправні дії внаслідок яких загинула людина, а натомість намагався сховати тіло померлого ОСОБА_8 та намагався знищити сліди злочину, спаливши одежу та сприяючи в переховуванні коврових покриттів із слідами крові своїй співмешканці, після чого разом із співмешканкою, без будь-яких докорів сумління, випили залишки недопитої горілки та полягали спати.

Згідно ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, і обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ризик, який було враховано слідчим суддею при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився і зберігає свою актуальність, оскільки ОСОБА_5 , ховаючи сліди злочину один раз, може вчинити таке і повторно.

При обранні підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя в ухвалі від 27.11.2015 року вказував, що прокурор посилаючись на існування такого ризику як переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, не надав суду доказів такого переховування, тобто доказів існування такого ризику, а обґрунтування наявності цього ризику зводилося до звичайного набору слів пов`язаного із безпідставним звинуваченням підозрюваного в можливості переховуватися.

В розглядуваному клопотанні, слідчий і прокурор знову вважають, що існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України. При цьому обґрунтовуючи наявність цього ризику слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності так як вчинив тяжкий злочин, офіційно не працевлаштований, проживає окремо від сім`ї, а його поведінка після вчинення злочину вказує на те, що він робив спроби ухилитися від відповідальності за вчинений злочин так як знищив свій одяг, перемістив труп потерпілого і спробував змити сліди крові на місці події.

Слідчий суддя вважає, що зазначені обґрунтування не є доказом наявності такого ризику, оскільки вказане все ж таки є набором слів пов`язаних із безпідставним звинуваченням підозрюваного в можливості переховуватися від органів досудового слідства. Вчинення тяжкого злочину, не працевлаштування, проживання не в сім`ї, не є доказом вказаного ризику, а являється характеризуючими обставинами підозрюваного.

Знищення одягу та інші подібні дії пов`язані із скриттям слідів злочину доводять тільки існування ризику передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя, зважаючи на зазначення слідчим обставини щодо намагання підозрюваного ухилитися від відповідальності за вчинений злочин та пов`язування вказаної обставини із ризиком щодо переховування від органів досудового розслідування, вважає, що вказане і є доказом наявності такого ризику, оскільки підозрюваний, дійсно після спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, намагався переховуватись від органів досудового розслідування але не шляхом переховування своєї особи, а шляхом відведення від себе будь-якої підозри, так як виніс тіло потерпілого за межі господарства в якому проживав і в якому наносив тілесні ушкодження. Не повідомивши правоохоронним органам про вчинення неправомірних дій відносно потерпілого і скриваючи цю обставину до її встановлення безпосередньо правоохоронними органами, підозрюваний намагався тим самим, на думку слідчого судді, скриватися від слідства, що беззаперечно є ризиком передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Скривання підозрюваним вказаної обставини підтверджується як його показаннями так і показаннями свідка ОСОБА_7 , які зафіксовані у відповідних протоколах.

Вирішуючи питання, щодо наявності обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, що передбачено в ст.199 КПК України, слідчий суддя враховує положення ч.3 ст.197 КПК України, згідно яких строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим Кодексом.

Постановою керівника Сторожинецької місцевої прокуратури від 22.01.2016 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000025 від 25 листопада 2015 року продовжено до трьох місяців тобто до 26.02.2016 року по причині призначення ряду судово-імунологічних експертиз для встановлення наявності на досліджуваних речах слідів крові, її видової та групової належності, котрі не завершені. Крім того не завершено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_8 .

Вказане, на думку слідчого судді, є доказом наявності обставин які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Таким чином, при вирішенні вказаного клопотання, слідчий суддя бере до уваги те, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою. На даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , опинившись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та може знищити або сховати будь-яку із речей, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді застосування інших більш м`яких запобіжних заходів в т.ч. і домашній арешт будуть недостатніми для запобігання ризику щодо можливості підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку річ, яка має істотне значення для кримінального провадження. По провадженню хоч і здійснено відбір зразків для експертизи але призначені експертизи не завершені, а знаряддя нанесення тілесних ушкоджень остаточно не встановлено.

Крім того, слідчий суддя, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає також до уваги дані про особу підозрюваного, який не має стійких соціальних зв`язків на підставі чого слід вважати, що ризики є суттєвими.

За змістом п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , такими, що виходять за рамки розумних, які визначені в ст.6 Конвенції, а тому за сукупності всіх наведених обставин, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити раніше обраний стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть на даному етапі досудового розслідування, забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України.

Також слідчий суддя, враховуючи положення ч. 4 ст.183 КПК України, не вбачає підстав для визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 , оскільки розглядуване клопотання стосується злочину, який спричинив загибель людини, яка сама, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні, згідно ст.3 Конституції України, найвищою соціальною цінністю.

.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 199, 206, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до трьох місяців до 17 години 40 хвилин 24 лютого 2016 року.

Ухвала діє до 17 години 40 хвилин 24 лютого 2016 року і може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя