У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (Зінухової) - адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 щодо нескасування арешту майна у кримінальному провадженні №0005312 від 16.08.2013 року.

В обґрунтування скарги посилається на наступне.

Постановами слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_10 від 10.05.2011 року в рамках кримінальної справи № 8 було накладено арешти на автомобілі, а саме:

-на автомобіль Toyota Camry, держномер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, належний ОСОБА_4 на праві приватної власності;

-на автомобіль Мицубісі Паджеро, держномер НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , належний ОСОБА_5 на праві приватної власності;

-на автомобіль Toyota Raf 4, держномер НОМЕР_4 , кузов НОМЕР_5 , ОСОБА_11 на праві приватної власності.

16 серпня 2013 року, відповідно до чинного КПК України кримінальна справа № 8 була перереєстрована у кримінальне провадження №0005312, а також ухвалами слідчого судді накладено повторно арешти на зазначені автомобілі.

Власники автомобілів на мають жодного відношення до вказаного кримінального провадження, тобто не є підозрюваними, обвинуваченими, засудженими, до яких може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, тому накладення арешту на їх майно є неправомірним.

У зв`язку із тим, що слідчий не скасував арешту, накладеного постановами від 10.05.2011 році з вказаних автомобілів, заявники не можуть реалізувати своє право власності.

Відповідно до п.9 Перехідних положень чинного КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, а оскільки арешти майна є тотожніми, - слідчому у 2013 році необхідно було скасувати арешт, накладений постановою СУ ГУМВС України в Одеській області від 10 травня 2011 року, а в подальшому подавати клопотання слідчому судді (відповідно до ст. 171 чинного КПК України) про накладання арешту на майно. Тобто арешт майна від 2011 року мав бути замінений на новий від 2013 року.

Ухвали слідчого судді про арешт майна від 2013 року вже скасовані ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 24.03.2015 року. А арешти, накладені постановою слідчого у 2011 році необхідно скасувати відповідно до п. 9 Перехідних положень чинного КПК України (запобіжні заходи, арешт майна, відстрочення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку , що діяв до набрання чинності цим Кодексом).

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У даному випадку заявники не входять до кола осіб, визначених ст.170 КПК України, а тому зазначене майно не може бути арештовано в рамках кримінального провадження №0005312 та арешт підлягає скасуванню, оскільки не відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, дане майно не є підшуканим, виготовленим, пристосованим чи використаним як засіб чи знаряддя кримінального правопорушення; не є наданим особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; не є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з його незаконним обігом; не є набутими в результаті вчинення кримінального правопорушення доходами.

Аналогічні положення викладені у роз`яснені ВССУ від 07.02.2014 року «Про об`єднання судової практики відносно розгляду слідчим суддею клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження». Відповідно до п.2 зазначеного Роз`яснення щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято постанови про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Отже, оскільки власники автомобілів, на які накладено арешт, не були та не є ані підозрюваними, ані особами, яким повідомлено про підозру або які затримані за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинувачуваними, або особами, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, - у відношенні майна Заявників не може бути прийнято постанови про його арешт або заборону користування та розпорядження майном.

Так 11 грудня 2015 року майору поліції Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 було подано клопотання про скасування арешту майна у порядку п. 9 Перехідних положень чинного КПК України.

Проте 16 грудня 2015 року від майору поліції Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 було отримано відповідь № 913, якою у задоволенні клопотання було безпідставно відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином майор поліції ОСОБА_9 проявила бездіяльність, яка виражена у нездійсненні інших процесуальних дій, що мали бути вчинені у визначений строк, що порушує право власності заявників.

В судовому засіданні скаржник підтримала скаргу, просила її задовольнити з наведених підстав, зобов`язавши слідчого повернути тимчасово вилучене майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання повідомлявся належним чином.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення учасників судового провадження та перевіривши надані матеріали, приходжу до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в рамках кримінальної справи № 8 постановами слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_10 від 10.05.2011 року було накладено арешти на автомобілі, а саме:

-на автомобіль Toyota Camry, держ. номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, належний ОСОБА_4 на праві приватної власності;

-на автомобіль Мицубісі Паджеро, держ. номер НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , належний ОСОБА_5 на праві приватної власності;

-на автомобіль Toyota Raf 4, держ. номер НОМЕР_4 , кузов НОМЕР_5 , ОСОБА_11 на праві приватної власності.

16 серпня 2013 року, відповідно до чинного КПК України кримінальна справа № 8 була перереєстрована у кримінальне провадження №0005312, а також ухвалами слідчого судді накладено повторно арешти на зазначені автомобілі.

Скаржником доведено, що власники автомобілів на мають жодного відношення до вказаного кримінального провадження, тобто не є підозрюваними, обвинуваченими, засудженими, до яких може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, тому накладення арешту на їх майно є неправомірним.

Ухвали слідчого судді про арешт майна від 2013 року вже скасовані ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 24.03.2015 року.

Однак, арешт, накладений за правилами КПК України 1960 року не скасовано.

Відповідно до п.9 Перехідних положень чинного КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Власники автомобілів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) не входять до кола осіб, визначених ст.170 КПК України, а тому зазначене майно не може бути арештовано в рамках кримінального провадження №0005312 та арешт підлягає скасуванню, оскільки не відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, дане майно не є підшуканим, виготовленим, пристосованим чи використаним як засіб чи знаряддя кримінального правопорушення; не є наданим особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; не є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з його незаконним обігом; не є набутими в результаті вчинення кримінального правопорушення доходами.

Однак, всупереч вимогам КПК України, слідчим до цього часу вказані заходи забезпечення кримінального провадження не скасовано.

Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України.

Тобто, у даному кримінальному провадженні, органу досудового розслідування необхідно було вжити всіх передбачених законом заходів щодо повернення тимчасово вилученого майна законному власнику/володільцю, або вирішити долю вилученого у відповідності до положень Глави 10 КПК України, однак, зазначені вимоги закону не виконані.

Згідно ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, скарга представника власників арештованого майна - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, що полягає у не скасуванні арешту майна, підлягає задоволенню з наведених підстав.

Керуючись ст. ст. 169-173, 214-216, 303-307, 318-380 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) - задовольнити.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005312 від 16.08.2013 року:

- скасувати арешт з автомобіля Toyota Camry, держномер НОМЕР_1 , 2008 року, належний ОСОБА_4 на праві приватної власності, що був накладений постановою слідчого СУ ГУМВС України Одеської області 10.05.2011 року ОСОБА_10

- скасувати заборону розпоряджатися та користуватися зазначеним майном, що була накладена постановою СУ ГУМВС України Одеської області 10.05.2011 року.

- скасувати арешт з автомобілю Мицубісі Паджеро, держномер НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 , належний ОСОБА_5 на праві приватної власності, що був накладений постановою слідчого СУ ГУМВС України Одеської області 10.05.2011 року ОСОБА_10 від 10.05.2011 року.

- скасувати заборону розпоряджатися та користуватися зазначеним майном, що була накладена постановою слідчого СУ ГУМВС України Одеської області 10.05.2011 року ОСОБА_10

- скасувати арешт з автомобілю Toyota Raf 4, держномер НОМЕР_4 , кузов НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_11 на праві приватної власності, що був накладений постановою слідчого СУ ГУМВС України Одеської області 10.05.2011 року ОСОБА_10 ..

Скасувати заборону розпоряджатися та користуватися зазначеним майном, що була накладена постановою слідчого СУ ГУМВС України Одеської області 10.05.2011 року ОСОБА_10 ..

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя:

02.02.2016