Справа № 541/2833/15-к
Провадження № 1-кп/541/16/2016
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника,адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого водієм ТОВ «Гадячсир», раніше судимого 09.09.2013 року Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.2. ст. 289, ч. 3. ст. 185, ч. 2. ст. 185, ч. І. ст. 263,69 КК України, Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 19.11.2013 року вирок змінено та призначено покарання 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

28 червня 2015 року близько 12 години ОСОБА_5 керував автомобілем ГАЗ-5312 Г6-ОТА 3.7 СПГ д.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ належить ТОВ «Гадячсир», перебуваючи у трудових відносинах з вказаним товариством, рухався по під`їзній автодорозі від села Великі Сорочинці Миргородського району до автошляху Лубни - Миргород Опішня, згідно довідки № 2318 від 22.10.2015 року не перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Робоча гальмівна система автомобіля ГАЗ- 5312 Г6-ОТА 3.7 СПГ д. н. НОМЕР_1 мала технічні несправності, які відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № 220 від 08.08.2015 року не могли вплинути на виникнення та розвиток ДТП. Рухаючись по вказаній автодорозі, яка є другорядною дорогою, при виїзді на головну дорогу, автодорогу Лубни - Миргород - Опішня, водій автомобіля ГАЗ-5312 Г6-ОТА 3.7 СПГ д. н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1. Дати дорогу, в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед зміною напрямку руху при виїзді на автодорогу Лубни - Миргород - Опішня, не переконався у безпечності виконання маневру, та що це буде безпечним і не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, в порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу у русі автомобілю ВАЗ 2108 д. н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , що рухався по головній дорозі, автодорозі Лубни - Миргород - Опішня, виїхавши на вказаному перехресті на автодорогу Лубни - Миргород - Опішня на 67 -му км допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2108 д. н. НОМЕР_2 .

У результаті даних порушень вимог Правил дорожнього руху України, наслідком яких сталася дорожньо-транспортна пригода: пасажир автомобіля ВАЗ 2108 д. н. НОМЕР_2 ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 158 від 17.08.2015 року відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення, а в даному випадку як такі, що спричинили його смерть. Безпосередньою причиною смерті стала тупа травма грудної клітини, що призвела до чисельних переломів ребер, розриву печінки та ускладнились гострою крововтратою організму. Пасажир автомобіля ВАЗ 2108 д. н. НОМЕР_2 ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 157 від 10.08.2015 року відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення, а в даному випадку як такі, що спричинили її смерть. Безпосередньою причиною смерті стала тупа травма грудної клітини, що призвела до виникнення чисельних переломів ребер по переднім анатомічним лініям, розриву серця та ускладнились гострою крововтратою організму. Пасажир автомобіля ВАЗ 2108 д. н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1500 від 22.10.2015 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 287 від 09.10.2015 року, причиною дорожньо - транспортної пригоди та наслідків що настали є невідповідність дій водія автомобіля ГАЗ-5312 Г6- ОТА 3.7 СПГ д. н. НОМЕР_3 ОСОБА_5 , вимогам п.п. 10.1., 16.11., та 2.1. розділу 33 Правил дорожнього руху України, якими передбачено: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху та дорожнього знаку 2.1 дати дорогу, що зобов`язує водія дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Свою вину в інкримінованому діянні обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю. Суду пояснив, що 28 червня 2015 року близько 4 години ранку в автогаражі ТОВ «Гадячсир» в селищі Шишаки, де він працює водієм, отримав маршрутний лист. Разом з механіком перевірив технічний стан свого автомобіля ГАЗ-5312 д. н. НОМЕР_3 , автомобіль був технічно справний. Після чого поїхав по вказаному маршруту по селах, збирати молоко в населення. Він їхав разом з експедитором. В одному з населених пунктів експедитор залишилася, і він поїхав далі сам. В село Великі ОСОБА_12 приїхав в першій половині дня. В цей день в селі був базар, тому на вулицях було багато людей та автомобілів. Проїхавши базар, рухався в напрямку автошляху Опішня Миргород, однак як він рухався на виїзді із села не пам`ятає, автомобіля ВАЗ, що рухався по головній дорозі він не бачив, моменту зіткнення автомобілів також не пам`ятає, напевне тому, що в цей час заснув за кермом автомобіля. Після зіткнення автомобілів, він отримав тілесні ушкодження і разом з іншими потерпілими був госпіталізований. До судового розгляду він намагався поспілкуватися з потерпілою, однак її син йому відмовив. Розкаюється у вчиненому діянні, просить вибачення у потерпілої та просить його суворо не карати.

Окрім власного визнання обвинуваченим своєї винуватості, за обставинами, встановленими судом, його винуватість у вчиненому діянні підтверджується такими розкритими стороні захисту доказами, перевіреними і проаналізованими в ході судового слідства судом.
Показаннями потерпілої ОСОБА_7 з яких слідує, що 28 червня 2015 року вона разом з своїми синами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та матір`ю ОСОБА_11 в першій половині дня їхали автомобілем ВАЗ під керуванням ОСОБА_14 по автошляху Опішня - Миргород в напрямку міста Миргород. Поблизу села Великі Сорочинці вона бачила, що з села в напрямку дороги, де вони їхали, рухався молоковоз, який їхав прямо не зупиняючись перед дорогою по якій вони їхали. Зіткнення автомобілів відбулося на дорозі по якій рухався їхній автомобіль. Автомобіль ГАЗ вдарив в правий бік автомобіля яким керував син. Потім вона втратила свідомість. В наслідок зіткнення автомобілів загинули її мати та син ОСОБА_15 . Втрата найдорожчих їй людей є страшною трагедією, тому за скоєне винний повинен понести найсуворіше покарання, яке передбачене законом.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 суду показав, що 28 червня 2015 року він керував власним автомобілем ВАЗ 2108 д. н. НОМЕР_2 . В автомобілі перебували його мати потерпіла ОСОБА_7 , брат ОСОБА_10 , та бабуся ОСОБА_11 . Після 10 години вони рухаючись в напрямку міста Миргород знаходилися на автошляху Опішня Миргород поблизу села Великі Сорочинці. Видимість була добра і він бачив, що з села рухається автомобіль ГАЗ-молоковоз. Під`їжджаючи до дороги по якій він рухався, молоковоз зменшив швидкість, тому він вважав що автомобіль ГАЗ зупиниться, однак не зупинився перед головною дорогою, не надав йому перевагу в русі, а продовжував рухатися перетинаючи дорогу, перегородив проїжджу її частину. Він почав гальмувати, однак часу було недостатньо, автомобілі рухалися і відбулося зіткнення. Автомобіль ГАЗ завдав удару в правий бік керованого ним автомобіля, в наслідок чого його автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень, а він, та всі пасажири тілесних ушкоджень. Якою частиною контактував автомобіль ГАЗ він пояснити не може, коли прийшов до свідомості, то молоковоз лежав перевернутий на узбіччі дороги, а його автомобіль був на полі. Після удару він втрачав свідомість, тому детально момент і обставини ДТП не пам`ятає.

В протоколі огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 28.06.2015 року на схемі додатку до нього зафіксовано загальну обстановку на місці ДТП, дорожні та погодні умови на час пригоди, розташування транспортних засобів після зіткнення автомобілів ГАЗ- 5312 Г6-ОТА 3.7 СПГ д. н. НОМЕР_1 та ВАЗ 2108 д. н. НОМЕР_2 . Висновком транспортно-трасологічної експертизи №223 від 17.08.2015 року встановлено, що місце зіткнення автомобілів знаходиться на смузі в напрямку смт. Опішня в районі зсуву переднього правого колеса автомобіля ВАЗ -2108 д. н. НОМЕР_2 та нашарування фарби, іржі від переднього правого порога автомобіля ВАЗ -2108 д.н. НОМЕР_2 (ілюстрація № № 1,1.1, позначка №№3,4). Аналіз вищевказаних доказів дає підстави вважати, що зіткнення автомобілів відбулося саме на 67 км автошляху Лубни - Миргород - Опішня навпроти під`їзної дороги від села Великі Сорочинці Миргородського району. З фото таблиці до протоколу огляду місця ДТП та протоколу огляду місця події від 28.06.2015 року вбачається наявність значних механічних пошкоджень правої частини кузова автомобіля ВАЗ 2108 д. н. НОМЕР_2 , що вказує на контакт цієї частини транспортного засобу, де знаходились в момент зіткнення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з ГАЗ- 5312 Г6-ОТА 3.7 СПГ д. н. НОМЕР_1 .

Як вбачається з витягу з наказу ТОВ «Гадячсир» №26-КА від 17.03.2015 року ОСОБА_5 на момент ДТП керував автомобілем ГАЗ- 5312 Г6-ОТА 3.7 СПГ д. н. НОМЕР_1 працюючи на посаді водія автотранспортних засобів 3 класу в автоколоні №2 ТОВ «Гадячсир» смт. Шишаки.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 28.06.2015 року і фототаблиць до нього, в ході огляду було оглянуто тіло потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , та виявлено тілесні ушкодження в області голови та тулубу потерпілих та сліди крові на одязі , в який були одягнуті ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 158 від 17.08.2015 року пасажир автомобіля ВАЗ 2108 д. н. НОМЕР_2 ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких, за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення, а в даному випадку як такі, що спричинили його смерть. Безпосередньою причиною смерті стала тупа травма грудної клітини, що призвела до чисельних переломів ребер, розриву печінки та ускладнились гострою крововтратою організму.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 157 від 10.08.2015 року пасажир автомобіля ВАЗ 2108 д. н. НОМЕР_2 ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення, а в даному випадку як такі, що спричинили її смерть. Безпосередньою причиною смерті стала тупа травма грудної клітини, що призвела до виникнення чисельних переломів ребер по переднім анатомічним лініям, розриву серця та ускладнились гострою крововтратою організму.

Пасажир автомобіля ВАЗ 2108 д. н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1500 від 22.10.2015 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Матеріалами автотехнічної експертизи № 287 від 09.10.2015 року, з висновками якої погоджується суд, визнаючи вірогідними наведені в них дослідження та застосовані методики, як такі, що узгоджуються з сукупністю інших доказів, оцінених судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України, за якими в діях водія ГАЗ-5312 Г6- ОТА 3.7 СПГ д. н. НОМЕР_3 ОСОБА_5 , вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 16.11, та 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, якими передбачено: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху та дорожнього знаку 2.1 дати дорогу, що зобов`язує водія дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Саме ці дії за переконанням суду не відповідали вимогам вищезгаданих пунктів Правил дорожнього руху України та з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди та її наслідками.

У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ 2108 д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_9 будь-яких невідповідностей з вимогами ПДР України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди та її наслідками, не вбачаються. Водій ОСОБА_9 не мав технічної можливості запобігти вказаної ДТП.

Згідно висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №220 від 08.08.2015 року на момент огляду автомобіля ГАЗ - 5312 Г6-ОТА 3.7 СПГ д. н. НОМЕР_1 рульове керування автомобіля, ходова частина автомобіля знаходилися в працездатному стані, гальмівна система автомобіля знаходилася у працездатному, але технічно не справному стані. Несправності гальмівної системи, виявлені в ході її огляду, не могли вплинути на виникнення та розвиток ДТП. Подія ДТП в причинно наслідковому зв`язку з виявленими несправностями робочої гальмівної системи не знаходиться.

Таким чином, розглянувши провадження на засадах змагальності і диспозитивності, безпосередньо перевіривши докази сторони обвинувачення, та сторони захисту надані суду першої інстанції, проаналізувавши їх в сукупності відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що протиправні необережні дії ОСОБА_5 , які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та спричинили тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості ОСОБА_7 , вірно кваліфіковані за ст. 286 ч. 3 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, у обвинувальному акті не наведено і судом не встановлено.

При призначенні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке є необережним та за відповідною класифікацією віднесене до тяжких злочинів, його наслідки у вигляді смерті двох людей та заподіяння тілесних ушкоджень третій особі, характер допущених обвинуваченим порушень Правил дорожнього руху України та його ставлення до цих порушень, і їх наслідків, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, особу ОСОБА_16 який за місцем роботи характеризується позитивно, злочин скоїв в молодому віці, в період відбуття покарання за раніше скоєний злочин будучи неповнолітнім. Суд також враховує ту обставину, що обвинувачений відбуваючи покарання за раніше скоєні корисливі злочини, став на шлях виправлення, оскільки працевлаштувався ,будь-яких умисних протиправних діянь не скоював.

За таких обставин, зважаючи на наслідки які настали в результаті скоєння злочину, та думку потерпілої про необхідність призначення винному найсуворішої міри покарання, суд приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 71 КК України в зв`язку зі скоєнням ОСОБА_5 злочину в період відбуття покарання за раніше скоєний злочин, суд призначає покарання за сукупністю вироків. До покарання призначеного за новим вироком необхідно частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 09.09.2013 року зміненого ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 19.11.2013 року призначене за ч.2. ст. 289, ч. 3. ст. 185, ч. 2. ст. 185, ч. І. ст. 263,69 КК України.

Заявлені прокурором цивільні позови про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_7 підлягають задоволенню в повному обсязі відповідно до положень ст.127,128 КПК України, з урахуванням вимог ст. 1206 ЦК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи,яка потерпіла від злочину та судових витрат».

Процесуальні витрати на залучення експертів, які документально підтверджені, в загальній сумі 2700 гривень 72 копійки підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь держави відповідно до ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КПК України.

Оскільки учасниками судового розгляду, в супереч вимог ст. 177 КПК України не наведені ризики, які існують у випадку не застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 , та враховуючи, що у суду відсутні дані про вчинення обвинуваченим під час судового розгляду кримінального провадження будь-яких дій, які відповідно до ч. 1 ст. 177КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу, останній добросовісно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, має постійне місце проживання, працює, тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора та думки захисника обвинуваченого про застосування до ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, запобіжного заходу тримання під вартою чи домашнього арешту.

Так як суду не надані дані щодо наявності (відсутності) речових доказів по даному кримінальному провадженню, та місце їх знаходження, тому суд позбавлений можливості прийняти рішення щодо речових доказів.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 368, 370, 374, 376 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 286 ч. 3 КК України і призначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3(три) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 09.09.2013 року зміненого ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 19.11.2013 року і за сукупністю вироків ОСОБА_5 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3(три) роки.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь фінансового управління Миргородської районної державної адміністрації 5938 (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім ) гривень 71 копійку витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім.. Скліфасовського 10002 (десять тисяч дві) гривні 31 копійку витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_7 .

В рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів стягнути з ОСОБА_5 користь держави 2700(дві тисячі сімсот) гривень 72 копійки.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області на протязі 30 днів з моменту його проголошення, учасниками кримінального провадження шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку в будь-який час.

Суддя ОСОБА_1