Справа №463/2568/15-к
Провадження №1-кп/463/222/15
В И Р О К
іменем України
25 грудня 2015 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

представник потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003624 від 13.11.2014 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Львова, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , громадянку України, з середньою спеціальною освітою, одружену, яка має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 будучи матір`ю чотирьох малолітніх дітей, в період часу з березня 2014 року по травень 2015 року, всупереч п.2 ст.150 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», злісно не виконувала вказані батьківські обов`язки щодо малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не забезпечувала належного повноцінного харчування дитини, яке б відповідало її віку та потребам, не слідкувала за станом здоров`я та гігієною дитини, не своєчасно зверталася за медичною допомогою, а також витрачала кошти, отримані як допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на особисті потреби. При цьому, ОСОБА_4 , маючи реальну змогу виконувати покладені на неї батьківські обов`язки, ігнорувала їх виконання, постійно зловживала спиртними напоями, залишаючи дитину без належного догляду.

Внаслідок таких протиправних дій матері, малолітній ОСОБА_4 спричинено тяжкі наслідки у вигляді захворювання на обструктивний бронхіт, гострий ринофарингіт, гіпотрофію III ст. (дефіцит ваги 30,5 %), гемангіоми голови, шиї та тулуба і запідозрений синдром Казабаха-Мерітта.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнала повністю, у вчиненому розкаялася і просила суворо її не карати.

Оскільки учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за ст.166 КК України злісне невиконання встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, кваліфіковано правильно.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрації, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ст.166 КК України.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої і з врахуванням всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування призначеного покарання і її слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.166 КК України і призначити їй покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи ;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази: медичну картку стаціонарного хворого №3758 від 11.11.2014року на гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 яка складається із 26 аркушів, які не прошиті однак пронумеровані та склеєні - повернути в КЗ ЛОР ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ»; історію розвитку дитини на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка видана лікувальною установою К4МКЛВСМ м.Львів вул.Стецька.3 повернути в 4-ту міську клінічну лікарню.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.
Суддя ОСОБА_1