Глобинський районний суд Полтавської області
Справа № 1-10/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2010 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Прикіпєлової Л.В.

при секретарі - Папенко Л.І.

з участю прокурора - Крутипорох О.В.

адвоката - ОСОБА_1

фахівці в галузі права - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Глобине кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя селища Градизьк, АДРЕСА_1, працюючого водієм Градизької районної лікарні, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

в с т а н о в и в:

20 травня 2009 року, близько 10 годин 40 хвилин, в селищі Градизьк по вул. Гвардійській, Глобинського району Полтавської області ОСОБА_3, керуючи автомобілем «швидка медична допомога» УАЗ 469 № 32-89 ПОН, який належить Градизькій районній лікарні та перебуваючи з районною лікарнею в трудових відносинах, порушуючи п.п.10.1, 10.4 «Правил дорожнього руху України» де

п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п.10.4 «Перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в»їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою».

при виконанні маневру лівого повороту, рухаючись зі швидкістю 10 км на годину, під час в»їзду на прилеглу територію Градизької районної лікарні,. не впевнившись у відсутності зустрічного транспорту, допустив зіткнення зі скутером «Вайпер» під керуванням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, який рухався по своїй смузі руху в зустрічному напрямку, останній, внаслідок зіткнення, отримав тупу травму голови, шиї, яка супроводжувалась переломом кісток основи та склепіння черепа, субарахноїдальним крововиливом в ліві лобну та скроневу долі головного мозку і ліву долю мозочка, крововиливом в довгастий мозок, забійну рану шиї з пошкодженням трахеї, лівої сонної артерії, перелому щитовидного хряща, що є тяжкими тілесними ушкодженнями за ознаками небезпеки для життя в момент спричинення, а в даному випадку привело до смерті.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину за обвинувальним висновком за ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю і дав суду пояснення за змістом аналогічним вищевикладеному та таким, що не має розбіжностей з обвинувальним висновком, додавши, що в селищі Градизьк віз з тубдиспансеру до Градизької райлікарні хворого, для руху автомобіля перешкод не існувало, скутера під керуванням ОСОБА_4 він не бачив.

Дослідивши та перевіривши в судовому засіданні забрані по справі докази в їх сукупності, суд проходить до висновку, що винуватість підсудного ОСОБА_3 у порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за обставин викладених вище доведена повністю та підтверджується слідуючим:

Показами

-потерпілої ОСОБА_5 (дружини загиблого) та ОСОБА_6 (сина загиблого) які повідомили суду, що про загиблого ОСОБА_4 їм стало відомо майже негайно. На місці ДТП по вулиці Гвардійській селища Градизьк вони бачили сліди характерні для дорожньо-транспортної пригоди в наслідок якої загинув ОСОБА_4;

-повідомленням №603 (а.с. 5 т. 1) до Глобинського райвідділу міліції про дорожньо-транспортну пригоду 20.05.2009р. в селищі Гадизьк по вул. Гвардійській за участю автомобіля швидкої медичної допомоги Градизької райлікарні;

-протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди зі схемою і фототаблицями (а.с.6-16 т. 1) та додатковим протоколом огляду (а.с. 33-35 т.1) за яким на вул. Гвардійській селища Градизьк, на проїжджій асфальтованій частині дороги відбулося зіткнення автомобіля УАЗ-469 № 32-89 ПОН під керуванням ОСОБА_3 та скутером під керуванням ОСОБА_4, тіло останнього лежить на проїжджій частині дорогі зі слідами тілесних ушкоджено характерними для дорожньо-транспортної пригоди;

-протоколом огляду і перевірки технічного стану автомобіля НОМЕР_1 (а.с.17 т. 1) та протоколом огляду і перевірки технічного стану скутера «Вайпер» б/н які мають технічні пошкодження характерні для дорожньо-транспортної пригоди;

-посвідченням водія ОСОБА_3 (а.с.102 т.1) та водійським посвідченням ОСОБА_4 (а.с.1 т. 1),

-подорожним листом № 500 від 20.05.2009 р. згідно якого водій райлікарні ОСОБА_3 керував спеціалізованим автомобілем УАЗ 469 № 32-89 ПОН швидка медична допомога (а.с.106 т. 1);

-дослідженими в судовому засіданні свідченнями ОСОБА_7 (а.с.64 т.1) який повідомив, що 20.05.2009р. його, як хворого, машина УАЗ швидкої медичної допомоги Градизької райлікарні транспортувала в селищі Градизьк по вул. Гвардійській та перевозила з тубдиспансеру до поліклініки. На вулиці був світлий час доби, дорожнє покриття сухе. Перед поворотом до поліклініки (вліво) водій зменшив швидкість до 10-20 км/год., в цей час відбувся звук удару в правий бік автомобіля УАЗ. Коли водій зупинився він (свідок) вийшов і побачив, на проїжджій частині дороги скутер червоного кольору та поряд, з ним лежав закривавлений чоловік;

-свідченнями ОСОБА_8, яка повідомила що йдучи до лікарні бачила як на скутері їхав ОСОБА_9, через незначний час почула звук удару, коли озирнулась то побачила на дорозі при повороті вліво до лікарні, стоїть автомобіль УАЗ а поряд лежить скутер. Потерпілий ОСОБА_4 загинув на місті ДТП. Під час відтворення обстановки та обставин події (а.с.10-17 т.2) ОСОБА_8 на місцевості уточнила свої вищезазначені свідчення;

-свідоцтвом про смерть 20.05.2009р. ОСОБА_4;

-висновком № 78 А судово-медичної експертизи згідно якої смерть ОСОБА_4 настала від тупої травми голови, шиї, яка супроводжувалась переломом кісток основи та склепіння черепа, субарахноїдальним крововиливом в ліві лобну, тім»яну, скроневу долі головного мозку і ліву долю мозочка, крововиливом в довгастий мозок, забійною раною шиї з пошкодженням трахеї, лівої артерії, переломом щитовидного хряща. Тілесні ушкодження є тяжкими за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку привели до смерті. Етиловий спирт в крові та сечі не виявлений (а.с. 68-70 т. 1);

-вищевказані висновки не мають розбіжностей з актом судово-медичного дослідження (обстеження ) № 78 (а.с.30-32 т.1);

- висновками комісійної комплексної судової автотехнічної експертизи № 244/245 від 27.05.2010 року з фототаблицями за якими кут між подовжніми вісями мопеда «Вайпер» та автомобіля УАЗ-469 в момент їх первинного контактування з врахуванням пошкоджень на транспортних засобах становить порядку 140. За умов вказаних в дослідницькій частині висновку, мопед «Вайпер» рухався в межах своєї смуги руху і не міг маневрувати від лівого краю проїзної частини по напрямку свого руху до місця зіткнення. В даній дорожній ситуації водій автомобіля УАЗ-469 № 32-89 ПОН ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вимог п.п.10.1, 10.4 «Правил дорожнього руху України», для чого у нього не було перешкод технічного характеру. Дії водія ОСОБА_3 в умовах місця пригоди не відповідали вимогам п.п.10.1, 10.4 «Правил дорожнього руху України» і з технічної точки зору, находилися в причинному зв»язку з пригодою. Щодо висновків експертизи про те, що в умовах місця пригоди дії водія мопеда «Вайпер» ОСОБА_4 не відповідають вимогам п. 12.3 «Правил дорожнього руху України» і знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв»язку з пригодою, то суд такі висновки не відкидає але приймає до уваги п.1.4 Правил дорожнього руху України, де кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила а тому ОСОБА_4 діяв у відповідності до п.1.4 Правил, розраховуючи, що ОСОБА_3, керуючи УАЗом 469 № 32-89 ПОН, буде виконувати Правила, однак останній порушив їх в п.п.10.1, 10.4 що і потягло зіткнення, тобто вина у виникненні і створенні дорожньо-транспортної пригоди повністю полягає на ОСОБА_3 в свою чергу ОСОБА_4 ніяким чином не створив аварійну обстановку на дорозі а міг лише уникнути такого зіткнення діючи у відповідності до п.12.3 Правил, однак цього не зробив, можливо і з урахуванням своїх фізичних вад коли мав парез (параліч) однієї руки, яка виконувала тільки допоміжну функцію та мав фізичну ваду і ноги, внаслідок чого був визнаний інвалідом ІІІ групи.

Отже вирішуючи питання про кваліфікацію дій підсудного ОСОБА_10 та даючи оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності суд приходить до наступного.

Підсудний ОСОБА_3 вчинив своїми необережними діями порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть гр.-на ОСОБА_4

Органами досудового слідства правильно кваліфікували дії підсудного за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Вина ОСОБА_3 у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю.

Призначаючи підсудному ОСОБА_3 покарання суд виходить із вимог ст. 65 КК України, при цьому враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, спосіб та мотиви вчиненого злочину, обставини, що пом»якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставинами пом»якшуючими покарання підсудного є його зізнання і щире каяття, сприяння розкриттю злочину, 60 річний вік, добровільне часткове відшкодування дружині потерпілого 3000 гривень завданої злочином матеріальної шкоди та 1000 гривень моральної шкоди.

Обставин обтяжуючих його покарання не виявлено.

За місцем проживання та роботи ОСОБА_3 характеризується позитивно.

Згідно медичного висновку він нарколікування не потребує, має захворювання терапевтичного характеру.

Призначаючи покарання підсудному суд приймає до уваги також і клопотання потерпілих не позбавляти реально підсудного волі.

З урахуванням скоєного ОСОБА_3 і всіх даних про його особу суд вважає можливим обрати йому покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України з застосуванням щодо основного покарання ст.ст. 75, 76 КК України.

Відносно заявленого потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6, кожним, цивільного позову то суд керується ст..ст.28, 328 КПК України а також ст. 1187 ЦК України щодо відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, враховуючи при цьому і те, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження і не доведено, про спричинення смерті потерпілому ОСОБА_4 внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Заявлений потерпілою ОСОБА_11 цивільний позов по відшкодуванню завданої джерелом підвищеної небезпеки матеріальної шкоди в сумі 8741 гривня підлягає задоволенню частково в сумі 3663 гривні так як за поминальні обряди, обіди, та інші витрати підсудний відшкодував їй 3000 грн., на поховання управлінням пенсійного Фонду виплатило 1088 гривень, а також страхова компанія виплатила 990 гривень ( всього 5078 гривень).

У відшкодування завданої джерелом підвищеної небезпеки моральної шкоди, то із урахуванням понесених потерпілою ОСОБА_5 психологічних страждань пов»язаних зі смертю її чоловіка ОСОБА_4, суд находить, що позовні вимоги підлягають відшкодуванню в 41000 гривень при цьому, враховуючи що підсудний вже відшкодував потерпілій 1000 гривень моральної шкоди то підлягає стягненню з власника джерела підвищеної небезпеки у відшкодуванню моральної шкоди 40000 гривень.

Щодо заявленого цивільного позову потерпілим ОСОБА_6 про відшкодування йому моральної шкоди завданої загибеллю його батька то позивач посилається на обставини порушення виключно нормальних життєвих зв»язків а тому його вимоги, на думку суду, підлягають відшкодуванню частково в сумі 17000 гривень.

Матеріалами справи підтверджується, що власником автомобіля УАЗ 469 № 32-89 ПОН є Градизька районна лікарня яка має страховий поліс щодо цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів а тому стягнення по відшкодуванню завданої джерелом підвищеної небезпеки вищезазначеної шкоди необхідно здійснювати з Градизької районної лікарні Глобинського району Полтавської області.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним і призначити йому за ч.2 ст.286 КК України 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на 2 роки. Застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання у вигляді 4 років позбавлення волі звільнити з випробуванням 3 роки іспитового строку під час якого повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироку чинності залишити попередній підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь експертної установи за проведення судової експертизи 608 гривень 47 копійок.

Стягнути з Градизької районної лікарні на користь потерпілої ОСОБА_5

- у відшкодування моральної шкоди 40000 гривень

- у відшкодування матеріальної шкоди 3663 гривні.

Стягнути з Градизької районної лікарні на користь потерпілого ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 17000 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

суддя Л.В.ПРИКІПЄЛОВА