Справа № 374/332/13-к Головуючий у І інстанції Козіна С.М.
Провадження № 11-кп/780/508/13 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 23.09.2013
УХВАЛА

Іменем України

23 вересня 2013 року суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області ЗАГОРУЙКО В.В., розглянувши апеляційну скаргу старшого прокурора Кагарлицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_2 на вирок Ржищівського міського суду Київської області від 07 серпня 2013 року стосовно ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з вироком, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Не погоджуючись з даним вироком, старшим прокурором Кагарлицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якої вона просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. В решті резолютивну частину вироку залишити без змін.

Вивчивши матеріали судової справи та апеляційну скаргу прокурора, суд знаходить її такою, що не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, виходячи при цьому з наступного.

Так, вказана вище стаття КПК визначає вимоги до апеляційної скарги. В тому числі, цей документ повинний містити місце проживання (перебування) особи, яка подає скаргу, номер засобу звязку, адресу електронної пошти, якщо таки є, вимоги особи, яка її подає, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Ці вимоги прокурором не виконані.

Автором апеляції не вказано жодної адреси та засобів звязку.

Крім того, мотивуючи свою незгоду з вироком суду, прокурором в апеляційній скарзі наведено, що ОСОБА_3 засуджено до 3 років позбавлення волі, в той час як цю особу засуджено до 4 років позбавлення волі.

В той же час автор скарги, мотивуючи мякість вироку, просить, як вказано вище, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, а в решті резолютивну частину вироку в частині призначеного покарання залишити без змін. Таким чином, вважаючи за необхідне призначити обвинуваченому більш суворе покарання, старший прокурор Кагарлицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_2, по суті, просить його помякшити, тим більше, що рішення суду в частині застосування вимог ст. 75 КК України в скарзі не оспорюється взагалі.

При цьому, в порушення вимог процесуального закону, автор апеляції не пропонує виконати будь-яки процесуальні дії з вироком суду 1-ї інстанції, а лише звертає увагу на необхідність ухвалення нового вироку.

Крім того, старший прокурор В.Підгурська вважає, що судом не в повній мірі зазначено обтяжуючи обставини, передбачені ст. 67 КК України, а саме скоєння злочину в стані алкогольного спяніння. В підтвердження своїх вимог вона посилається на арк. 2 вироку. Однак в обвинувальному акті, складеному старшим слідчим СВ Кагарлицького РВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_4, та затвердженому старшим прокурором Кагарлицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 вказана обставина не вказана взагалі, а до суду будь-яких доказів з цього приводу обвинуваченням не було надано.

За погодженням з учасниками процесу, дане кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, однак в порушення вимог ст. 394 КПК України старший прокурор В.Підгурська оспорює вирок суду 1-ї інстанції з підстав невідповідності судового рішення фактичним обставинам справи. В чому саме полягає ця невідповідність в скарзі не наведено взагалі.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд 1-ї інстанції прямо вказав про прийняття до уваги обставин, що обтяжують його вину, сімейний стан обвинуваченого, його характеристики, а також ставлення потерпілого до покарання. Навівши у вироку всі ці обставини, суд мотивував можливість застосування саме до ОСОБА_3 ст. 75 КК України.

Разом з тим, незважаючи на це, старший прокурор В.Підгурська в скарзі вказує, що судом ці обставини не враховані.

Вказані вище недоліки апеляційної скарги безумовно свідчать про те, що старший прокурор В.Підгурська вирок суду не вивчала, та не в повній мірі ознайомилась з вимогами нового Кримінально-процесуального Кодексу України.

В звязку з викладеним, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу прокурора без руху, надавши час для усунення виявлених недоліків, а про вказані порушення, яки свідчать про неналежне відношення старшого прокурора В.Підгурської до виконання посадових обовязків, повідомити прокурора Київської області шляхом направлення копії даної ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 399 КПК України, суддя апеляційного суду Київської області,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу старшого прокурора Кагарлицької міжрайонної прокуратури ОСОБА_2 на вирок Ржищівського міського суду Київської області від 07 серпня 2013 року стосовно ОСОБА_3, - залишити без руху.

Надати прокурору термін 7 днів з моменту отримання даної ухвали для виправлення вказаних в ухвалі недоліків.

Копію даної ухвали направити прокурору Київської області для відома.

СУДДЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_1