Спр.№1-43/2011р.
ВИРОК

Іменем України

16.05.11

Врадіївський районний суд

Миколаївської області

У складі головуючого судді - Фасій В.В.

При секретарі - Сальніковій О. В.

з участю прокурора - Мочалко С. П.

потерпілих - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

захисника підсудного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Врадіївка кримінальну справу обвинуваченню

ОСОБА_6, 10.09.1967 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, освіта н/середня, проживаючого однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого: 04.11.1998р. Врадіївським районним судом Миколаївської області по ч.З ст. 81 КК України до 4 р. позбавлення волі, звільнений 20.04.2001р., по ст.. 52 КК УКР з невідбутим строком 1р.їм 15 днів; 11.04.2005р. Доманівським районним судом за ч.З ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, 17.10.2006р. звільнений УДО , з невідбутою частиною покарання 10 м. 6 днів, судимість не погашена, -

У скоєнні злочинів передбачених ст. ст . 342 ч.2, 345 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2010 року слідчим СВ Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_8, у звязку з розслідуванням кримінальної ви № 10180283 було надане доручення відповідно до ст. 114 КПК України на встановлення місцезнаходження, затримання в порядку ст. 106 КПК України ОСОБА_9, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України та доставку його до Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській обл.. Виконавцями вказаного доручення були перший заступник начальника - начальник кримінальної міліції Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській облстаі майор міліції ОСОБА_1 та о/у СКР Миколаївського РВ УМВС України Миколаївській області капітан міліції ОСОБА_4

З метою встановлення місця перебування ОСОБА_9, вказані працівники міліції 26.11.2010 року близько 13 год. ЗО хв., спільно із співробітниками Врадіївського РВ УМВС України, - начальником СДІМ старшим лейтенантом ОСОБА_3 та ДІМ молодшим сержантом міліції ОСОБА_2 прибули до домоволодіння ОСОБА_6, за адресою с. Новоолексіївка Врадіївського району Миколаївської області.

Прибувши до домоволодіння ОСОБА_6 ОСОБА_1 відрекомендувався ОСОБА_6 та попрохав позвати його сина, ОСОБА_9 На це ОСОБА_6 відповів відмовою, мотивуючи тим, що у працівників міліції немає законних підстав бачитися з його сином. Після цього ОСОБА_1 пояснив ОСОБА_6, що його син підозрюється у вчиненні злочину, у звязку з чим його необхідно доставити до Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області для проведення слідчих дій.

В подальшому, ОСОБА_6, маючи умисел на вчинення опору міліції при виконанні ними службових обовязків по затриманню ОСОБА_9, окриком попередив останнього про затримання, на що ОСОБА_9 почав втікати.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на опір працівникам міліції під час виконання ними службових обовязків по затриманню ОСОБА_9, маючи на меті сприяти його втечі, ОСОБА_6 схопив у руки сокиру, яка знаходилася в колясці його мотоцикла, та, виражаючись на адресу міліції нецензурною лайкою і погрожуючи їм застосуванням вбивством, не менше двох разів умисно замахнувся сокирою в бік що виразило реальність погрози ОСОБА_6 вбивством та насильство щодо останнього. У відповідь на вказані злочинні дії ОСОБА_1 попередив його про можливість застосування табельної зброї, після чого ОСОБА_6 поклав сокиру.

В подальшому, коли працівники міліції, а саме ОСОБА_1 та сіли до службового автомобіля та почали відїжджати від домоволодіння ОСОБА_6, останній знову схопив в руки сокиру та почав бігти за службовим авто погрожуючи працівникам міліції фізичною розправою та вбивством.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на погрозу вбивством та насильством щодо працівників міліції у звязку з виконанням ними службових обовязків по затриманню ОСОБА_9, ОСОБА_6М сів на свій мотоцикл та приїхав в район церкви в с. Новоолексіївка Врадіївського району перебували працівники міліції. Зупинивши свій мотоцикл на відстані метрів від службового автомобіля ВАЗ 2107 д/з 03-51 працівників міліції ОСОБА_6 знову розпочав висловлювати погрози про застосування міліції фізичної розправи та вбивства. При цьому, ОСОБА_6 взяв в руки сокиру яка була в колясці його мотоцикла. З метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 працівники міліції, діючи відповідно до ст. ст. 12, 13,14 Закону «Про міліцію», застосували до нього заходи фізичного впливу фізичну силу, а саме загин руки за спину, після чого примусово посадили його до службового автомобіля та доставили до Врадіївського РВ УМВС України в області.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 вину не визнав. 26.11.2010р., днем, до нього додому під'їхав легковий автомобіль, з якого вийшли четверо осіб, з них двоє, - ОСОБА_2, ОСОБА_3, - в міліцейській формі, на прохання ОСОБА_2, якого він знав, як працівника Врадіївської міліції, покликав сина ОСОБА_9, попередивши сина, щоб залишався на місці, до машини не сідав, після цього, за пропозицією ОСОБА_1 пройти поговорити в інше місце підсудний, без застосування до нього з боку ОСОБА_1 фізичного тиску, не висловлюючи будь - кому заборон заходити до його домоволодіння, разом з останнім пройшов у двір, де почувши, як працівники міліції кажуть сину сідати до машини, "дьорнувся" від ОСОБА_1, який тримав його під руку, в цей час ОСОБА_4 схопив його рукою за обличчя, та не наносячи ударів, відпустив., потім з ними він пройшов до коридору будинку; ОСОБА_1, залишаючись у коридорі, показав йому міліцейське посвідчення, та штовхнув його, підсудного в плече, після чого наніс удар кулаком в груди; від удару він упав на деревяний пол. коридору, тілесних ушкоджень при цьому не отримав. Підвівшись він окрикнув ОСОБА_9 щоб відійшов з вулиці у подвіря, бо це невідомо хто, на що останній почав тікати, працівники міліції побігли за ним. В цей час він, взяв сокиру та перебуваючи у дворі, на відстані за два метри до дороги, почав виражатися на адресу ОСОБА_1, ОСОБА_3, які знаходилися на вулиці, повертались до автомобіля, що стояв на вулиці біля його двору, нецензурною лайкою, він їм не погрожував, опору не чинив, лише попередив, що якщо зайдуть у двір, застосує до них фізичне насильство, тим що в нього в руках, з метою самооборони, оскільки працівники міліції чинили до нього фізичний тиск, перед цим. Після цього, він на мотоциклі їхав зустрічати корів; в районі церкви побачив машину, на якій приїздили працівники міліції, та зупинивши мотоцикл неподалік, підійшов до ОСОБА_2, в ході розмови з яким повідомив, що вони були у нього дома перший і останній раз. Сокири яка знаходилася в колясці мотоцикла не витягував, нею не мав на меті погрожувати. За вказівкою ОСОБА_1., ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 почали ламати йому руки, вдарили 4 рази по голові. Сокиру він завжди возе в колясці мотоцикла для сільськогосподарських потреб, буває витягує її для самооборони.

Незважаючи на невизнання вини підсудним ОСОБА_6 М, його вина у вчиненні злочинів передбачених ст. ст. 342 ч.2, 345 ч. 1 КК України, підтверджуються сукупністю зібраних по справі доказів:

Показаннями потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_3, з яких вбачається, що 26.11.2010р., в післяобідній час, 13-14.00 год., з метою виконання доручення в порядку ст. 114 КПК України від 08.11.2010р. про встановлення місцезнаходження, затримання ОСОБА_9 та доставлення його до СВ Миколаївського РВ УМВС, вони з о/у СКР Миколаївського РВ УМВС ОСОБА_4, дільничим Врадіївського РВ УМВС - ОСОБА_2 поїхали до домоволодіння батька ОСОБА_9 А - ОСОБА_6, в с. Новоолексіївка. На окрик, ОСОБА_6 вийшов на вулицю, вони представилися, після чого він, підсудний, на пропозицію ОСОБА_2, висловлючи незадоволення, покликав сина ОСОБА_9. З ініціативи ОСОБА_1 відійти, ОСОБА_10 разом з останнім направився з вулиці у двір; у дворі ОСОБА_1 пояснив ОСОБА_6, що за інформацією, ОСОБА_9 вчинив крадіжку, і вони приїхали 'його затримати, на що ОСОБА_6 окрикнув ОСОБА_9, щоб тікав. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . побігли за ОСОБА_9; ОСОБА_1 пошкодивши ногу повертався до авто. В цей ас з двору вибіг ОСОБА_6, тримаючи в руках сокиру, у піднятому стані, він правився до ОСОБА_1, виражаючись нецензурною лайкою, погрожуючи, що зарубає, убє, розповідав також, що до нього вже раз приїздив міліціонер, і він ставив його на коліна, хотів відрубати голову, однак той попросився. ОСОБА_1 оголив пістолет, сказавши ОСОБА_6, щоб положив сокиру; з метою уникнення застосування зброї, потрохи вони дійшли до службового авто та почали зїжджати, коли останній знову схопивши сокиру почав їх наздоганяти, кричав що розрубає машину. Того ж дня, близько 15.00 - 16.00 год., під час їх перебування разом з ОСОБА_2, ОСОБА_4 в районі церкви с. Новоолексіївка, вони побачили що ОСОБА_6. М, який рухався на мотоциклі в їх напрямку. Зупинивши мотоцикл, підсудний почав злазити з нього, виражаючись на їх адресу нецензурною лайкою, і цьому потягнувся за чимось у коляску мотоцикла, по рукоятці, вони зрозуміли то сокира, після чого всі 4-ро накинулися на нього та надягли наручники.

Аналогічними показаннями потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_2, які крім того доповнили, що ОСОБА_9 вони не наздогнали. ОСОБА_1 по телефону повідомив їх, щоб йшли в район церкви с. Новоолексіївка, де вони їх чекають, іншим шляхом, постільки після втечі ОСОБА_9, його батько ОСОБА_9 почав кидатися на ОСОБА_1 М, ОСОБА_3 з сокирою. В районі церкви Новоолексіївка вони брали участь в затриманні ОСОБА_6, який підїхав мотоциклом, з коляски якого намагався дістати сокиру. Діючи в межах с Закону України "Про міліцію" вони заламали ОСОБА_6 руки, розсунули положили голову на машину, щоб не втік.

Показаннями свідка ОСОБА_11, з яких вбачається, що восени 2010р., в під час розмови, міліціонерів з ОСОБА_6, на вулиці, біля території домоволодіння, який виражався на їх адресу нецензурною лайкою, ОСОБА_9 втікати; міліціонери побігли за ним; ОСОБА_6 забіг у двір, схопив соки перебуваючи на відстані менше 1 метра від працівників міліції, один з яких формі, інший - в цивільному, замахнувся на них біля 3-х раз сокирою, ображав при цьому нецензурною лайкою; один з міліціонерів, одягнутий в цивільне, і того як кинувся наздоганяти ОСОБА_9, пошкодив ногу; після від'їзду праці міліції на авто, ОСОБА_6 сів на мотоцикл, і поїхав за авто працівників в сторону протилежну пасовищу. Розмова між ОСОБА_6 та працівниками тривала біля 30 хв.- години, співмешканки ОСОБА_6 - ОСОБА_7, в цей час вона не бачила; ОСОБА_6 постійно ображає членів своєї сімї.

Показаннями свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, згідно яких, восени, у вечірній час, в районі церкви с. Новоолексіївка, вони були присутні при огляді мотоциклу належного ОСОБА_6, в ході чого в колясці мотоцикла було виявлено та вилучено сокиру з деревяною рукояткою.

Показаннями свідка ОСОБА_14, що 26.11.2010р., біля подвіря ОСОБА_6 стояв легковий автомобіль, біля якого перебували двоє міліціонерів, пізніше до них підійшло ще двоє у цивільній формі, один з яких, як він впізнав, -потерпілий ОСОБА_15., ОСОБА_6 перебував у дворі. Вони перекрикувалися між собою, стояв гомін; ОСОБА_6 постійно кричить та розмовляє збуджено.

Крім того вина ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ст. ст . 345 ч. 1 КК України, підтверджується:

- копіями службових посвідчень ОСОБА_4 М серії УМК №0- ОСОБА_15 М, В. серіїУМК №044702 (а. с. 16-17);

- наказами №99 о/с від 14.07.2008р. про призначення ОСОБА_4 С посаду о/у СКР Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській №64 о/с від 21.04.2008 р. про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника М.В. на посаду І заступника начальника - начальника кримінальної міліції Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області, №35 від 02.08.2010р. про призначення ОСОБА_3 на посаду начальника Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області, №125 04.10.2010р. про призначення ОСОБА_2 на посаду дільничого Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області (а. с. 10, 11. 12)

функціональними обовязками першого заступника начальника начальника кримінальної міліції Миколаївського РВ УМВС України в Миколаївській області від 03.03.2010р., відповідно до яких І начальник відділу - начальника кримінальної міліції особисто проводить найбільш складні оперативно - розшукові заходи по недопущенню вчиненню злочинів, розшуку злочинців, які переховуються; особисто виїжджає на місце пригоди по тяжким злочинам, організовує розшук по «гарячим слідам»

дорученням в порядку ст.. 114 КПК України по кримінальній справі №10180283 від 08.11.2010р. відповідно до якого слідчим СВ Миколаївського РВ УМВС працівникам органу дізнання Миколаївського РВ УМВС доручено встановити місце перебування ОСОБА_9 , затримати його в порядку ст.. 106 КПК України, та доставити до СВ Миколаївського РВ УМВС для проведення слідчих дій (а.с . 32);

Протоколом огляду місця події від 26.11.2010 року, в ході якого з коляски мотоцикла НОМЕР_1, належного ОСОБА_6 вилучено сокиру з деревяною рукояткою (а. с. 24-26);

Протоколами очних ставок від 07.02.2011р, з участю ОСОБА_6 та потерпілих ОСОБА_1 ОСОБА_4, в ході яких потерпілі підтвердили показання дані ними в ході допиту (а.с. 83-86, 89-91);

Протоколом огляду предметів від 08.02.2011р., згідно якого сокира вилучена 26.11.2010р. з коляски мотоцикла НОМЕР_2, загальною довжиною 40 см; ширина обуха 11 см., леза - 10 см.; руківя деревяне; знизу на руківї накріплення клейкої стрічки синього кольору 8 см.; під обухом наявні 8 витків алюмінієвої проволоки; у верхній частині руківя забито металеві гвоздики в кількості 5 шт. та металева пластина (а.с. 92-94);

Постановами про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1 М, В., ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 В звязку з відсутністю в їх діях складу злочину передбаченого ст.. ст.. 364, 365, 367 КК України від 08.02.2011р. та від 14.04.2011р. (а. с. 137);

дорученням в порядку ст.. 114 КПК України по кримінальній справі №10180283 від 08.11.2010р. відповідно до якого слідчим СВ Миколаївського РВ УМВС працівникам органу дізнання Миколаївського РВ УМВС доручено встановити місце перебування ОСОБА_9 , затримати його в порядку ст.. 106 КПК України, та доставити до СВ Миколаївського РВ УМВС для проведення слідчих дій (а.с . 32);

Протоколом огляду місця події від 26.11.2010 року, в ході якого з коляски мотоцикла НОМЕР_1, належного ОСОБА_6 вилучено сокиру з деревяною рукояткою (а. с. 24-26);

Протоколами очних ставок від 07.02.2011р, з участю ОСОБА_6 та потерпілих ОСОБА_1 ОСОБА_4, в ході яких потерпілі підтвердили показання дані ними в ході допиту (а.с. 83-86, 89-91);

Протоколом огляду предметів від 08.02.2011р., згідно якого сокира вилучена 26.11.2010р. з коляски мотоцикла НОМЕР_2, загальною довжиною 40 см; ширина обуха 11 см., леза - 10 см.; руківя деревяне; знизу на руківї накріплення клейкої стрічки синього кольору 8 см.; під обухом наявні 8 витків алюмінієвої проволоки; у верхній частині руківя забито металеві гвоздики в кількості 5 шт. та металева пластина (а.с. 92-94);

Постановами про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1 М, В., ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 В звязку з відсутністю в їх діях складу злочину передбаченого ст.. ст.. 364, 365, 367 КК України від 08.02.2011р. та від 14.04.2011р. (а. с. 137);

Суд не бере до уваги показання:

-підсудного ОСОБА_6 що працівникам міліції опору не чинив, не погрожував вбивством та застосуванням фізичного насильства, сокиру взяв в руки з метою самооборони від фізичного насильства, щоб не зайшли у двір,, оскільки перед цим ОСОБА_1 здійснив поштовх у його плече та наніс удар кулаком в груди в коридорі будинку, а ОСОБА_4 - один поштовх в обличчя, у дворі;

-свідка ОСОБА_7, що 26.11.2010р., вона перебувала дома та бачила як ОСОБА_6 лежав на полу коридору, а ОСОБА_1 стояв у дверях,

постільки вони спростовуються:

-показаннями самого підсудного ОСОБА_6 М, що від завдання ОСОБА_1 йому поштовху плечем в плече та нанесення удару кулаком у груди, тілесних ушкоджень він не отримав;

-постановами від 08.02.2011р. та 14.04.2011р., за результатами перевірки заяви підсудного ОСОБА_6. про застосування відносно нього фізичного впливу працівниками міліції ОСОБА_1 ОСОБА_4, під час перебування на території його домоволодіння, про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1 М, В., ОСОБА_4, ОСОБА_16, ОСОБА_2, в звязку з тим, що під час спроби затримання ОСОБА_9 біля домоволодіння ОСОБА_6 останні діяли в межах ст.. ст.. 12-14 Закону України «Про міліцію», а тому в їх діях відсутній склад злочинів передбачених ст.. ст.. 364, 365, 367 КК України (зловживання владою або службовим становищем)

Суд не бере до уваги доводи підсудного ОСОБА_6, що в районі церкви с. Новоолексіївка він не вчиняв дій направлених на здійснення опору працівникам міліції, не погрожував їм, працівників міліції побачив випадково, на шляху руху, в напрямку знаходження його худоби на випасі, та свідків ОСОБА_7 Д,, ОСОБА_17 про протиправну поведінку працівників міліції відносно ОСОБА_6 під час його затримання, постільки вони спростовуються:

-показаннями самого підсудного ОСОБА_6, що 26.11.2010р. о 16.00 год. він під час руху на мотоциклі по череду, в районі церкви с. Новоолексіївка побачив працівників міліції, зупинив, та підійшов до ОСОБА_2 поговорити;

-вищезазначеними показаннями потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_3. ОСОБА_2, які є послідовними, як в ході досудового так і судового слідства, та узгоджуються з протоколами очних ставок, іншими докаами.

постановами від 08.02.2010р. та від 14.04.2011р.. перевірки заяви підсудного ОСОБА_6. про застосуванні фізичного впливу працівниками міліції під час його затримання про відмову в порушенні кримінальної справиза ст. ст. 364, 365, 367 КК України відносно потерпілих.

Суд не бере до уваги твердження підсудного ОСОБА_6 що показання свідка ОСОБА_11 є неправдими, суду не потрібно брати їх до уваги так як він знаходиться з нею у неприязних відносинах, постільки її показання як в ході досудового так і судового слідства є послідовними та узгоджуються з показаннями потерпілих ОСОБА_1 М, В. ОСОБА_4, ОСОБА_3, свідка ОСОБА_14, іншими доказами по справі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази,суд вважає повністю доведеною вину підсудного ОСОБА_6 у вчиненні опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов'язків і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 342 КК України та в погрозі вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу, і кваліфікує його дії за ст. 345 ч.І КК України.

Суд вважає, що з врахуванням показань свідків ОСОБА_14, ОСОБА_11., з яких вбачається, що ОСОБА_6 постійно кричить, збуджено розмовляє, та наявності двох непогашених судимостей за вчинення тяжких злочинів, за які останній двічі був засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі, позитивної характеристики Великовеселівської сільської ради (а.с.115), підсудний посередньо характеризувався до вчинення злочинів.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_6 В, М. суд враховуючи наявність на утриманні останнього трьох неповнолітніх членів сімї, стан здоровя підсудного, який хворіє хронічним бронхітом, астмою, рецидив злочинів, особу підсудного який має постійне місце проживання за яким посередньо характеризувався до вчинення злочинів, займається суспільно - корисною працею (утриманням підсобного господарства), вважає доцільним та достатнім для його виправлення і перевиховання призначити йому покарання, по ч.2 ст. 342 у вигляді арешту в максимальних строках, по ч. 1 ст. 345 - у вигляді позбавлення волі в мінімальних строках, визначивши, на підставі ст.. 70 КК України, остаточне покарання, у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 342 ч.2, 345 ч. 1 КК України і призначити йому покарання:

- по ст. 342 ч.2 КК України, у вигляді 6 (шести) місяців арешту;

- по ст. 345 ч.І КК України, у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Запобіжний захід по відношенню до ОСОБА_6 змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту, взявши його під варту із зали судового засідання.

Речовий доказ по справі - сокиру, вилучену в ході огляду, 26.11.2010р., яка :находиться у КРД Врадіївського районного суду, знищити як таку, що не має ніякої цінності.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області на протязі п'ятнадцяти днів.

суддя В.В,Фасій