Справа № 595/1799/15-к
Провадження № 1-кп/603/66/2015
У Х В А Л А
"20" листопада 2015 р.

Колегія суддів Монастириського районного суду Тернопільської

області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000278 від 10.07.2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодружений, не працює, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, громадянина України, освіта середня, неодружений, не працює, житель АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,-

в с т а н о в и в:
01 жовтня 2015 року згідно ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 25.09.2015 року до Монастириського районного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000278 від 10.07.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та ОСОБА_6 за ч.1 ст.396 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважає, що на підставі даного обвинувального акта слід призначити судовий розгляд, який здійснювати у відкритому судовому засіданні за участі обвинувачених, їхніх захисників, потерпілих та свідків. Вказаний обвинувальний акт підсудний Монастириському районному суду Тернопільської області та відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення відсутні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання, що долучене у письмовій формі до матеріалів кримінального провадження, про повернення обвинувального акта з додатками прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України. Дане клопотання обґрунтовує тим, обвинувальний акт та реєстр не відповідають вимогам ст.ст.291, 109 КПК України, так як: 1) у обвинувальному акті не зазначено час вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, не зазначено також і момент настання смерті потерпілого; 2) не конкретизовано місце убивства, оскільки місцем розпивання алкогольних напоїв обвинувачених із потерпілим вказано житловий будинок по АДРЕСА_3 , однак згідно обвинувального акта тілесні ушкодження спричинені потерпілому за місцем проживання ОСОБА_5 . При цьому, згідно анкетних даних таким місцем проживання зазначено: АДРЕСА_1 . Аналогічно, не зазначено і місце вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_6 ; 3) у обвинувальному акті наведено обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, проте у описовій та резолютивній частинах обвинувального акта відсутня констатація факту вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння; 4) у обвинувальному акті описуються дії, що перебувають за межами характеристики об`єкту, об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину за ч.1 ст.115 КК України, які є фактично складовими об`єктивної сторони іншого кримінального правопорушення, що не інкримінується. Отже, при складені обвинувального акта має місце недодержання вимог п.п.2, 5, 6 ч.2 ст.291 КПК України.

Також захисник ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні як на підставу для повернення обвинувального акта посилається на невідповідність установленим вимогам реєстру, що долучений до нього, зокрема п.п. 1,2 ч.2 ст.109 КПК України, - реєстр не містить відомості про процесуальні дії, які мали бути проведені під час досудового розслідування, але містить відомості про процесуальні дії, які під час досудового розслідування не проводились. Крім того, відсутні реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.

Посилається на те, що викладене обвинувачення стосовно ОСОБА_5 є неконкретним, тоді як право особи на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку може бути реалізоване лише в разі встановлення обґрунтованості обвинувачення, що має безпосереднє своє вираження в обвинувальному акті. Тобто, для реалізації зазначеного права обвинувальний акт повинен відповідати вимогам КПК України. Зазначає, що зміна обвинувачення прокурором під час судового розгляду в частині конкретизації тих обставин, які підлягають доказуванню згідно ст. 91 КПК України, буде суперечити Європейській конвенції з прав людини. Обвинувачення повинно бути конкретним і обґрунтованим вже під час направлення обвинувального акта до суду, в іншому випадку будуть звужуватися права обвинуваченого на захист, оскільки законом передбачена реалізація такого права впродовж усіх стадій розгляду судового провадження у першій інстанції. Захисник ОСОБА_8 , посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, просить клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника щодо повернення обвинувального акту прокурору.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні, у свою чергу, теж заявила клопотання про повернення обвинувального акта з додатками прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, зокрема, посилаючись на невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України (п.п.5, 6), а також невідповідність вимогам ч.2 ст.109 КПК України реєстру матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємною частиною обвинувального акта. При цьому вказує на те, що у реєстрі відсутні дані про внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, шо інкриміноване її підзахисному ОСОБА_6 , а саме за ч.1 ст.396 КК України, натомість містяться відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.296 КК України. На підставі зазначеного, вважаючи, що невідповідність вимогам закону обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування є перешкодою для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, просить клопотання захисника ОСОБА_8 , а також її про повернення обвинувального акта прокурору задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

Потерпіла ОСОБА_10 із зазначеними клопотаннями не погодилася, однак вважає, що слід відкласти підготовче судове засідання до явки потерпілої ОСОБА_11 .

Прокурор із заявленими клопотаннями про повернення обвинувального акта не погодилася, так як вважає, що допущені у ньому неточності можуть бути усунуті прокурором в судовому засіданні.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, дійшла до такого висновку.
У відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до положення ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Так, у відповідності до п.2 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про анкетні дані кожного обвинуваченого, зокрема про місце проживання.

Пунктом 5 ч.2 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно п.6 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

Вивченням обвинувального акта встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, не у повній мірі відповідає вищевказаним вимогам ст. 291 КПК України.

На переконання колегії суддів, у обвинувальному акті при викладі фактичних обставин злочину за ч.1 ст.115 КК України допущено неконкретність, не у повній мірі викладено всі обставини, що характеризують об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Зокрема, як слушно зазначено у клопотанні захисників ОСОБА_8 , і з чим погоджується колегія суддів, у обвинувальному акті суперечливо зазначається така обставина кримінального правопорушення, як місце вчинення злочину, зокрема - місце спільного розпивання алкогольних напоїв в житловому будинку по АДРЕСА_3 , чи місце проживання обвинуваченого, як це зазначено у анкетних даних, - АДРЕСА_1 .

Вказуючи на допущений недолік у обвинувальному акті колегія суддів виходить із гарантованої громадянам України, а також іноземцям та особам без

громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні,

положенням Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, із наступними змінами, свободи пересування та вільного вибору місця проживання

на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом(ч.1 ст.2).

Згідно ст.3 Закону вільний вибір місця проживання чи перебування - право

громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства,

які на законних підставах перебувають на території України, на

вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть

проживати чи перебувати; місце проживання - житло, розташоване на території

адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає

постійно або тимчасово.

Спосіб вчинення злочину за ч.1 ст. 115 КК України викладено стисло, в обвинувальному акті не конкретизовано період часу заподіяння тілесних ушкоджень, які потягли за собою смерть потерпілого, а також момент і причину припинення протиправних дій, момент настання смерті потерпілого, тобто без зазначення істотних обставин вчинення умисного діяння, яке полягає в посяганні на життя іншої людини та які підлягають дослідженню при розгляді проваджень даної категорії.

При викладені обставин вчинення кримінального правопорушення відсутнє посилання на перебування обвинувачених у стані алкогольного сп`яніння, а тому слушними є посилання сторони захисту на неузгодженість зазначеного із вказівкою на дану обставину, як таку, що обтяжує покарання.

На думку колегії суддів, неконкретним також є обвинувачення стосовно ОСОБА_6 . Зокрема у обвинувальному акті при викладі фактичних обставин вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, відсутнє зазначення часу (чи посилання на певний часовий відрізок ) вчинення ним інкримінованого діяння.

Таким чином, у даному випадку має місце невідповідність викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, шо викладені у відповідності до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, даним, що зазначені у обвинувальному акті згідно п.2 та п.6 ч.2 ст.291 КПК України.

Як убачається з положень підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що гарантує кожній особі право на справедливий суд, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

У відповідності до вимог ч.1ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Обвинувачення повинно бути конкретним і зрозумілим, фактичні обставини повинні чітко узгоджуватись із правовою кваліфікацією та сформульованому обвинуваченню, оскільки в іншому випадку обвинувачений позбавляється права знати у чому він обвинувачується. У формулюванні обвинувачення повинні бути відображені обставини, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в тому числі й подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає доречними посилання захисника у своїх клопотаннях на практику Європейського суду з прав людини, оскільки у відповідності ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини - як джерело права.

Неконкретність обвинувачення унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, так як вимоги ст.ст.91,291 КПК України не виконані належним чином в обвинувальному акті. Обвинувачення має бути конкретним і обґрунтованим вже на стадії направлення обвинувального акту до суду.

Право на зміну обвинувачення в суді відповідно до ст.338 КПК України прокурор має у разі, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, а не для усунення недоліків, які були допущені ще до направлення обвинувального акту до суду. Тобто, посилання прокурора у судовому засіданні на можливість виправлення допущених неточностей у обвинувальному акті у подальшому суперечитиме Європейській конвенції з прав людини, а в іншому випадку, будуть звужуватися права обвинувачених на захист.

Крім цього, підготовче судове засідання неодноразово відкладалося у зв`язку із неявкою у судове засідання потерпілої ОСОБА_11 , яка викликалася судом у порядку ст. 135 КПК України, про що свідчать наявні у матеріалах кримінального провадження повідомлення про вручення поштового відправлення рекомендованою кореспонденцією, а також про відправлення телеграми по місцю проживання, зазначеному у обвинувальному акті.

Дані про місце проживання потерпілого зазначаються у обвинувальному акті у відповідності до п.3 ч.2 ст.291 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні неодноразово клопотав про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку із неявкою потерпілої ОСОБА_11 , однак належних доказів поважності причин неприбуття даної потерпілої на виклик суду прокурором, а також самою потерпілою ОСОБА_11 суду не надано.

Прокурор ОСОБА_12 , який приймав участь у судовому засіданні 08.10.2015 року та який затверджував обвинувальний акт, просив проводити підготовче судове засідання без участі потерпілої ОСОБА_11 , посилаючись на те, що вона втратила статус потерпілої у відповідності до постанови про закриття кримінального провадження від 09.09.2015 року, яку долучив до матеріалів провадження. Дані про вказане процесуальне рішення відображені у реєстрі і про це було відомо під час складення та затвердження обвинувального акта, проте допущено помилку.

Разом із тим, суд зазначає, що згідно обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_11 зазначена як потерпіла, яку після закриття провадження за ч.2 ст.289 КК України, а саме 11.09.2015 року було ознайомлено з матеріалами досудового розслідування. На думку колегії суддів, вказане свідчить про те, що така позиція прокурора щодо виключення ОСОБА_11 з числа потерпілих, яку, на переконання прокурора, помилково включено до списку потерпілих у обвинувальному акті, не узгоджується із даними реєстру матеріалів досудового розслідування, у якому відображено таку процесуальну дію як ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілої ОСОБА_11 , що мало місце 11.09.2015 року о 14.05-15.10 год.

Окрім цього, визначаючись із клопотаннями захисників про повернення обвинувального акта, суд вважає слушними зауваження захисників щодо невідповідності встановленим вимогам, зокрема пункту 2 ч.2 ст.109 КПК України, реєстру матеріалів досудового розслідування в частині не відображення реквізитів процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування. Зазначене стосується п.п.32-51, 57, в який відсутні відомості про найменування призначених експертиз, а також відомості про номер та статтю закритого кримінального провадження. Даний недолік і призвів до невизначеності прокурорами у судовому засіданні статусу потерпілої ОСОБА_11 .

З огляду на положення ст. 109, ч.4 ст.291 КПК України колегія суддів також вважає обґрунтованими посилання захисту на невідповідність реєстру вимогам п.1 ч.2 ст.109 КПК України, так як реєстр матеріалів досудового розслідування не містить дані про вчинення такої процесуальної дії як внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 , а саме за ч.1 ст.396 КК України.

Таким чином, на переконання колегії суддів, у даному випадку має місце невідповідність викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, шо викладені у обвинувальному акті відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.115 КК України та ОСОБА_6 за ч.1 ст.396 КК України, у відповідності до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, даним, що зазначені у обвинувальному акті згідно п.2 та п.6 ч.2 ст.291 КПК України.

Також має місце невідповідність установленим вимогам реєстру матеріалів досудового розслідування, що є додатком до обвинувального акта, а саме п.п.1, 2 ч.2 ст.109 КПК України.

Зазначене в сукупності із вищевказаними суперечностями і неконкретністю в обвинувальному акті, на переконання колегії суддів, унеможливлює призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, а клопотання захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам, установленим КПК України, підлягає до задоволення.

Таким чином, із урахуванням вищевказаного, згідно положень статті 291 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне у відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України повернути обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні прокурору прокуратури Тернопільської області.

Письмові заяви ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 08.10.2015 року про залучення їх до кримінального провадження як потерпілих приєднати до обвинувального акта у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 про повернення обвинувального акта задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000278 від 10.07.2015 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні злочину за ч.1 ст.396 КК України - повернути прокурору прокуратури Тернопільської області.

Письмові заяви ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 08.10.2015 року про залучення їх до кримінального провадження як потерпілих приєднати до обвинувального акта у даному кримінальному провадженні.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 .

Копія з оригіналом вірна.

Суддя Монастириського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_16 удкова

ОСОБА_1 .

Суддя: