У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 її представника - адвоката ОСОБА_4 та слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 від 30.09.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000015, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 від 30.09.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000015, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 186 КК України.

Скаргу мотивує тим, що слідчий дійшов передчасного висновку про відсутність у діях ОСОБА_6 складу злочину, слідчим поверхнево та формально частково виконано вимоги ухвал слідчих суддів від 08.05.2015 року та 23.06.2015 року якими були скасовані попередні постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0000015, та закрито кримінальне провадження всупереч встановленим у справі обставинам. Зокрема, щодо злочину за фактом відкритого заволодіння телефоном потерпілої слідчим не проведено розшук телефону за НОМЕР_1 , не встановлено та не допитано свідків події, а саме двох дівчат, які були свідками події, одну з яких звати ОСОБА_7 і з якими скаржниця у період з 06.15 по 08.15 навчалася на курсах у школі краси «Марі Дюпон», яка знаходиться на пл. Корятовича, не надано оцінки показам ОСОБА_8 , а також не виконано вказівок слідчого судді, зазначених в ухвалі від 23.06.2015 року. Щодо злочину за фактом знущань та побиття потерпілої не допитано свідків на предмет спільного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та не вжито заходів до встановлення цієї обставини, у своїх показах ОСОБА_6 стверджує, що познайомився з потерпілою у квітні 2014 року, проте потерпіла заявляє, що з січня 2014 року вони спільно проживали, факт чого можуть підтвердити сусіди за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема ОСОБА_9 , який одного разу приходив коли ОСОБА_6 наносив потерпілій тілесні ушкодження. Також не проведено впізнання ОСОБА_6 малолітньою дитиною потерпілої, над якою ОСОБА_6 теж знущався, не долучено до матеріалів кримінального провадження порваного одягу потерпілої в якості речових доказів та відповідно не проведено експертизи щодо залишків слідів ОСОБА_6 на цій одежі, не надано критичної оцінки показам майстра ОСОБА_10 , покази якого суперечать показам ОСОБА_6 та його брата, зокрема ОСОБА_10 стверджує, що прийшов о 9 год. та пробув до 9 год. 30 хв. і бачив обох братів, а брат ОСОБА_6 стверджує, що пішов з будинку о 9 год. Також не надано оцінки показам потерпілої, в тій частині, що вона повідомила слідчому, що ОСОБА_6 відпрошувався в той день від начальника якщо її не було у ОСОБА_6 то як вона могла про це знати, не долучено до матеріалів кримінального провадження звукозапису, зробленого потерпілою на мобільний телефон, на якому зафіксований факт погроз та залякування потерпілої підозрюваним, не допитано у якості свідків ОСОБА_3 , мешканця АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 , мешканку АДРЕСА_2 , ОСОБА_12 та його дружину, про допит яких потерпіла усно заявляла слідчому, однак таке клопотання ним було проігноровано. Крім того, під час розслідування кримінального провадження не долучено та не надано оцінки протоколу, що складався оперативною групою Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області, яка прибула за викликом 05.05.2014 року. А тому на підставі навееного просить суд скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 від 30.09.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000015, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 186 КК України і направити справу для подальшого розслідування.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, надали пояснення аналогічні наведеним вище та просили суд скаргу задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні проти скарги заперечив.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000015, заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, представника особи, яка подала скаргу, слідчого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як встановлено в судовому засіданні, 30.09.2015 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Закарпатської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000015, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Однак, як вбачається із матеріалів справи у ході проведених органом досудового розслідування заходів не було повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження та перевірено факти, викладені у заявах ОСОБА_3 .

Зокрема, як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 звернулася із заявою про те, що у період часу між 01.05.2014 та 05.05.2014 ОСОБА_6 , інспектор чергової частини СПУОПА УМВС України в Закарпатській області, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 наніс їй тілесні ушкодження у вигляді саден на шиї та бедрах, а також розбив їй лице, пошкодив щелепу. Зокрема вона отримала тілесні ушкодження внаслідок того, що біля 02 год. 01.05.2014 року ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вул. Стрільнична, 77, завернув її в покривало, спустив зі сходів з другого поверху на перший. Крім цього, 05.06.2014 року перестрівши ОСОБА_3 на пр. Свободи у м. Ужгороді, біля 16 по верхівки близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_6 насильницьким шляхом відвів її у будинок його батьків, що по АДРЕСА_3 , де утримував проти її волі до 09 год. 00 хв. 06.06.2014 року, спричинивши при цьому їй тілесні ушкодження, неодноразово вчиняючи стосовно неї насильницькі дії різного характеру, в тому числі душив її, заламував пальці тощо, завдаючи фізичну біль.

Однак, в ході судового розгляду встановлено, що слідчим не проведено жодних слідчих дій щодо з`ясування місцезнаходження телефону, яким згідно заяви та пояснень потерпілої заволодів ОСОБА_6 , не допитано свідків ОСОБА_13 та його дружини ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та його дружини, а також матір ОСОБА_6 ОСОБА_16 , не в повному обсязі проведено допит свідка ОСОБА_17 , а також не встановлено та не допитано в якості свідків двох дівчат, які за словами потерпілої були свідками незаконного заволодіння ОСОБА_6 мобільним телефоном ОСОБА_3 .

Також слідчим не долучено до матеріалів кримінального провадження порваного одягу потерпілої в якості речових доказів та не вжито заходів щодо проведення експертизи щодо залишків слідів ОСОБА_6 на цій одежі, не встановлено службу таксі та не допитано водія таксі який в час події підвозив потерпілу, не з`ясовано факту спільного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (враховуючи заперечення такого ОСОБА_6 ), не проведено допит малолітньої дитини потерпілої щодо обставин, які мають значення для розслідування кримінального провадження, не дано оцінки показам свідка ОСОБА_10 щодо розбіжностей між показами вказаного свідка та свідка ОСОБА_18 .

Враховуючи вищенаведене, та те, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч.2 ст. 9 КПК України не було надано належної правової оцінки обставинам повідомленим ОСОБА_3 та прийнято рішення про закриття кримінального правопорушення за відсутністю в діяннях ОСОБА_6 складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 186 КК України, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах, суд приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 110, 284, 303, 306, 307 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 від 30.09.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000015, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 186 КК України задовольнити.

Постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 від 30.09.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000015, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 186 КК України скасувати.

Слідчому СВ прокуратури Закарпатської області провести всебічне, повне і об`єктивне розслідування по кримінальному провадженню № 0000015, - з урахуванням зазначеного в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1