АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 210/6108/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/724/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Талове, Краснодонського району, Луганської області, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого, останній раз:
- 04.02.2009 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 317, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 3 роки. Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.06.2011 року іспитовий термін скасовано та направлено до місць позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнився 16.07.2014 року на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду відносно ОСОБА_8 скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання вимогам ст.73 КК України, ухвалити свій вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 за ст..395 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 місяців арешту.
Вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2015 року ОСОБА_8 було визнано винним та засуджено за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України до покарання у вигляді 1 місяця 10 днів арешту, за наступних обставин.

Згідно обставин кримінального правопорушення, встановлених судом першої інстанції, відповідно до постанови Синельниковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2014 року відносно ОСОБА_8 був встановлений адміністративний нагляд строком на 1 рік, та встановлено обмеження: заборонено вихід з місця помешкання з 22:00год. до 06:00год.; заборонено виїзд за межі району без дозволу Райвідділу; з`являтись у Райвідділ для реєстрації 4 рази на місяць; заборонено відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив.
ОСОБА_8 16.07.2014 року був ознайомлений під розпис працівниками Синельниковської виправної колонії в Дніпропетровській області (№94) з судовим рішення про встановлення адміністративного нагляду, роз`яснено встановлені постановою Синельниковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.07.2014 року обмеження, та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.
Відтак, після звільнення з місць позбавлення волі, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що йому потрібно з`явитись 19.07.2014 року до Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області для поставлення на облік для виконання адміністративного нагляду. Однак, після звільнення з місць позбавлення волі, 19.07.2014 року, з метою ухилення від встановленого адміністративного нагляду, ОСОБА_8 до Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області не з`являвся та на облік не став, за вказаною в постанові адресою місця мешкання, а саме: АДРЕСА_1 не прибув, про своє нове місце проживання умисно до Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області не повідомив, чим порушив встановлений над ним адміністративний нагляд.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального правопорушення та кваліфікацію дій обвинуваченого, посилається на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст.65 КК України, призначив обвинуваченому занадто м`яке покарання. Так, ОСОБА_8 вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості. При цьому, обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену судимість за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ст..317 КК України. Також суд у вироку зазначив про стан здоров`я обвинуваченого, проте не вказав у чому полягають вказані обставини та яким чином вони знижують ступінь тяжкості кримінального правопорушення. Крім того, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме ст.73 КК України, яка забороняє призначення кримінального покарання в днях.
В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, прокурор частково підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її в частині неправильного застосування судом вимог ст.73 КК України, а вирок суду змінити, визначивши обвинуваченому покарання за ст.395 КК України, у вигляді 1 місяця арешту.

Відповідно до ст. 402 КПК України, заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 було здійснено на підставі положень ч.3 ст.349 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого, і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.
На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ст. 404 ч.1 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувались і стосовно яких, відповідно до вимог ст.349 ч.1 КПК України докази не досліджувались.
Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ст.395 КК України в апеляційній скарзі також не оскаржується.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги прокурора, останній, з посиланням на вимоги ст.73 КПК України стверджує, що при призначенні судом покарання у виді арешту, яке ним визначено у тому числі і у днях, суд припустився помилки. Колегія суддів вважає такі доводи апеляційної скарги правомірними, виходячи з наступного.
Санкцією ст.395 КК України передбачено покарання у вигляді арешту строком до шести місяців.
Згідно з вимогами ст.73 КК України, строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. Відповідно, обчислення покарання в днях допускається лише при заміні або складанні покарання, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення.
Відповідно до ч. 1 ст.60 КК України, покарання у вигляді арешту встановлюється на строк від одного до шести місяців.
Таким чином, призначення покарання у днях кримінальним законом не передбачено. Обчислення строків покарання у днях можливе лише при заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та змісту оскаржуваного вироку, суд цих вимог закону не дотримався та незважаючи на те, що суд не застосовував принцип складання призначених покарань, а також не зараховував термін попереднього ув`язнення - призначив обвинуваченому покарання у вигляді одного місяця та десяти днів арешту.
З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильності призначення покарання у виді десяти днів арешту колегія суддів вважає обґрунтованими. Таким чином, вирок суду підлягає зміні, у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону.
В той же час, доводи апеляційної скарги прокурора щодо необхідності скасування вироку суду та призначення обвинуваченому більш суворого покарання, колегія суддів вважає такими, що не підлягають до задоволення.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд виконав вимоги ст.65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості; особу обвинуваченого який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває під наглядом у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно, відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставин, які його пом`якшують, а саме щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину. При цьому суд прийшов до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання наближене до мінімальної межі санкції ст. 395 КК України.
За змістом наведеного вище, призначаючи обвинуваченому покарання, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини, за яких його скоєно, форму вини, наслідки скоєного діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення цієї особи до вчинених дій та інші обставини справи, які впливають на дотримання відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.
Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому, судом враховано усі обставини, в тому числі ті, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі. Підстав для призначення ОСОБА_8 більш суворого покарання колегія суддів не вбачає.

Призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду зміні в частині призначення покарання, шляхом його пом`якшення до мінімального розміру, визначеного ст.ст. 60, 395 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, а вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2015 року відносно ОСОБА_8 , в частині призначеного йому покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ст.395 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4