АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/965/15 Справа № 711/8401/15-к Категорія: п.п. 6, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника потерпілих ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.09.2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, громадянин України, українець за національністю, з середньою освітою, не працюючий, одружений, раніше судимий: 30.06.1992 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.3 ст.117, ч.2 ст.188, ст.42 КК України в редакції 1960 року до 6 років 6 місяців позбавлення волі; 29.05.2000 року Черкаським обласним судом за ч.3 ст.142, п.п. «а», «з» ст.93, ст.42 КК України в редакції 1960 року до 15 років позбавлення волі, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України та призначено йому покарання:

- за п.п. 6, 13 ч.2 ст.115 КК України - довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю;

- за ч.4 ст.187 КК України - 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю;

- за ч.1 ст.263 КК України 5 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.309 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по 14840 гривень 75 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та по 500000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Державного бюджету України процесуальні витрати, пов`язанні із залученням експертів в сумі 3037 гривень 16 копійок.

Вирішена доля речових доказів.

в с т а н о в и л а :
Згідно з вироком ОСОБА_7 , будучи раніше судимим 29.05.2000 року Черкаським обласним судом за ч.3 ст.142, п.п. «а», «з» ст.93, ст.42 КК України в редакції 1960 року до 15 років позбавлення волі, 22.05.2015 року приблизно о 23.00. годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив умисне вбивство ОСОБА_13 . Так він, 22.05.2015 року, приблизно о 21.00. годині, перебуваючи поблизу ринку «Сєдова», розташованого по бул. Шевченка, 345 в м. Черкаси познайомився з ОСОБА_13 та запропонував останній вжити спиртні напої. Після спільного розпивання спиртних напоїв, він запропонував останній піти на пляж річки Дніпро, на що вона погодилась. Приблизно о 23.00. годині, перебуваючи на пляжі, неподалік берегу річки Дніпро, навпроти будинку № 25, по вул. Г. Дніпра в м. Черкаси, у нього виник умисел на заволодіння особистим майном ОСОБА_13 , і він звалив її з ніг, зробивши «підсічку» ногою, та коли вона знаходилась в положенні лежачи на спині, він сів на неї зверху, заблокувавши руки та маючи умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 , з метою заволодіння її особистим майном, діючи умисно та цілеспрямовано, правою рукою спереду взяв потерпілу за горло та почав стискати руку, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: саден на шиї, перелому під`язикової кістки з крововиливом в м`які тканини шиї, які згідно висновку судово-медичної експертизи №03-01/401 від 23.05.2015 року за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та від яких настала смерть ОСОБА_13 , а також тілесне ушкодження у вигляді: подряпини на кляпці правої вушної раковини, яке згідно висновку тієї ж судово-медичної експертизи відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження. І діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном зірвав з шиї та вух ОСОБА_13 ювелірні вироби з срібла та золота, а саме: срібний ланцюжок, вартістю 250 гривень, з срібним хрестиком вартістю 200 гривень; срібний ланцюжок, вартістю 400 гривень, з срібною ладанкою із зображенням Богородиці, вартістю 300 гривень; срібні сережки, вартістю 200 гривень, та зняв з її пальців рук срібну каблучку, вартістю 200 гривень; срібну каблучку, вартістю 90 гривень; срібну обручку, вартістю 170 гривень; срібну каблучку, вартістю 100 гривень; срібну каблучку, вартістю 170 гривень та золоту обручку вартістю 2000 гривень, а також заволодів шкіряною сумкою потерпілої, вартістю 300 гривень, в якій знаходились: мобільний телефон «SAMSUNG GT-В7722i», вартістю 619 гривень 80 копійок, з сім-картками операторів мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_1 та «Київстар» № НОМЕР_2 , які матеріальної цінності не мають; мобільний телефон «NOKIA 5220», вартістю 280 гривень, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , яка також матеріальної цінності не має; гаманець, вартістю 150 гривень; гаманець для ключів, вартістю 50 гривень, з трьома металевими ключами від квартири, які матеріальної цінності не мають; паспорт громадянина України та ідентифікаційний код на ім`я потерпілої ОСОБА_13 ; сонцезахисні окуляри в чохлі, вартістю 100 гривень; косметичка, вартістю 50 гривень, з пудрою і помадою, загальною вартістю 200 гривень, а всього на загальну суму 5829 гривень 80 копійок, після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Він же, в жовтні 2014 року, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, повертаючись із зони проведення антитерористичної операції, незаконно придбав, а саме: отримав у подарунок в якості сувеніру від невстановлених досудовим слідством осіб, з якими проходив службу корпус бойової ручної гранати «РГД-5» споряджений вибуховою речовиною, який в подальшому незаконно зберігаючи при собі перевіз до місця свого проживання в будинок АДРЕСА_1 , де зберігав його в шафі до 08.06.2015 року. І в цей день, о 07.00. годині, під час проведення санкціонованого обшуку в будинку, у нього був виявлений та вилучений вказаний корпус гранати, який належить йому і який згідно висновку судово-вибухотехнічної експертизи № 5/90 від 10.06.2015 року являється корпусом бойової ручної наступальної осколкової гранати «РГД-5», споряджений бризантною вибуховою речовиною тротилом, масою 110 - 115 грам придатною до вибуху.

Він же, 07.06.2015 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, місці та особи в м. Черкаси незаконно придбав без мети збуту, для особистого вживання порошкоподібну речовину білого кольору, яку помістив до власного гаманця та переносив з собою по місту. А в подальшому, зберігаючи при собі цю речовину, громадським транспортом перевіз до місця проживання своєї знайомої ОСОБА_14 в будинок АДРЕСА_2 та зберігав її до 08.06.2015 року. І в цей же день о 16 годині 50 хвилин в ході огляду будинку в його гаманці була виявлена та вилучена порошкоподібна речовина білого кольору, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 2/887 від 11.06.2015 року містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - амфетамін, маса якої складає 0,166 грам.

Не погодившись з вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.09.2015 року обвинувачений ОСОБА_7 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_12 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі не оскаржуючи висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання через істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості та постановити новий вирок, яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що під час судового розгляду не було належним чином зясованні дані про особу обвинуваченого, та безпідставно не враховано те, що він є учасником бойових дій в зоні АТО. Під час виконання службових обов`язків отримав контузію та осколкові поранення голови та спини.

Прокурор в поданій апеляційній скарзі не оспорюючи фактичні обставини справи та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не врахування обставини, яка обтяжує покарання рецидив злочинів, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання: за п.п. 6, 13 ч.2 ст.115 КК України - довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є особистою власністю засудженого; за ч.4 ст.187 КК України - 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є особистою власністю засудженого; за ч.1 ст.263 КК України 5 років позбавлення волі; за ч.1 ст.309 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є особистою власністю засудженого. Доповнити мотивувальну частину вироку обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали свою апеляційну скаргу та просили пом`якшити йому покарання, висловивши заперечення стосовно задоволення апеляційної скарги прокурора, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу процесуального прокурора ОСОБА_12 та просив її задовольнити, думку потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та їх захисника адвоката ОСОБА_11 , які підтримали апеляцію прокурора та заперечували стосовно задоволення апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення, а апеляційна скарга прокурора до повного задоволення.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції про винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на доказах, досліджених в порядку ч.3 ст.349 КПК України та ніким не оскаржується.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що апеляційних скарг на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.09.2015 року в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , доведеності його вини, а також вирішення цивільного позову до апеляційного суду не надходило, то й апеляційний перегляд в цій частині не проводиться.

Покарання обвинуваченому призначається відповідно до положень Загальної частини КК України, з додержанням вимог ст.65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного, всіх обставин справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» в порядку п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Положеннями п.15 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.06.2010 №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» передбачено, що згідно зі статтею 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Оскільки відповідно до частини першої статті 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості, то вчинення саме в цей період нового умисного злочину утворює з попереднім умисним злочином їх рецидив.

Перевіркою встановлено, що судом першої інстанції вимог вищевказаних норм закону в повній мірі дотримано не було. Зокрема судом першої інстанції безпідставно не враховано обставину, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рецидив злочинів, а також належним чином не досліджено характеризуючі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , про що в своїх апеляційних скаргах вказують прокурор та обвинувачений.

Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень п.п. 1, 4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до п.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення є незастосування закону, який підлягає застосуванню.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.09.2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання підлягає до скасування з ухваленням нового вироку.

Враховуючи відсутність апеляційних скарг в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 та доведеності його вини, колегія суддів вважає доведеним, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим 29.05.2000 року Черкаським обласним судом за ч.3 ст.142, п.п. «а», «з» ст.93, ст.42 КК України в редакції 1960 року до 15 років позбавлення волі, 22.05.2015 року приблизно о 23.00. годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив умисне вбивство ОСОБА_13 . Так він, 22.05.2015 року, приблизно о 21.00. годині, перебуваючи поблизу ринку «Сєдова», розташованого по бул. Шевченка, 345 в м. Черкаси познайомився з ОСОБА_13 та запропонував останній вжити спиртні напої. Після спільного розпивання спиртних напоїв, він запропонував останній піти на пляж річки Дніпро, на що вона погодилась. Приблизно о 23.00. годині, перебуваючи на пляжі, неподалік берегу річки Дніпро, навпроти будинку № 25, по вул. Г. Дніпра в м. Черкаси, у нього виник умисел на заволодіння особистим майном ОСОБА_13 , і він звалив її з ніг, зробивши «підсічку» ногою, та коли вона знаходилась в положенні лежачи на спині, він сів на неї зверху, заблокувавши руки та маючи умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 , з метою заволодіння її особистим майном, діючи умисно та цілеспрямовано, правою рукою спереду взяв потерпілу за горло та почав стискати руку, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: саден на шиї, перелому під`язикової кістки з крововиливом в м`які тканини шиї, які згідно висновку судово-медичної експертизи №03-01/401 від 23.05.2015 року за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та від яких настала смерть ОСОБА_13 , а також тілесне ушкодження у вигляді: подряпини на кляпці правої вушної раковини, яке згідно висновку тієї ж судово-медичної експертизи відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження. І діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном зірвав з шиї та вух ОСОБА_13 ювелірні вироби з срібла та золота, а саме: срібний ланцюжок, вартістю 250 гривень, з срібним хрестиком вартістю 200 гривень; срібний ланцюжок, вартістю 400 гривень, з срібною ладанкою із зображенням Богородиці, вартістю 300 гривень; срібні сережки, вартістю 200 гривень, та зняв з її пальців рук срібну каблучку, вартістю 200 гривень; срібну каблучку, вартістю 90 гривень; срібну обручку, вартістю 170 гривень; срібну каблучку, вартістю 100 гривень; срібну каблучку, вартістю 170 гривень та золоту обручку вартістю 2000 гривень, а також заволодів шкіряною сумкою потерпілої, вартістю 300 гривень, в якій знаходились: мобільний телефон «SAMSUNG GT-В7722i», вартістю 619 гривень 80 копійок, з сім-картками операторів мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_1 та «Київстар» № НОМЕР_2 , які матеріальної цінності не мають; мобільний телефон «NOKIA 5220», вартістю 280 гривень, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , яка також матеріальної цінності не має; гаманець, вартістю 150 гривень; гаманець для ключів, вартістю 50 гривень, з трьома металевими ключами від квартири, які матеріальної цінності не мають; паспорт громадянина України та ідентифікаційний код на ім`я потерпілої ОСОБА_13 ; сонцезахисні окуляри в чохлі, вартістю 100 гривень; косметичка, вартістю 50 гривень, з пудрою і помадою, загальною вартістю 200 гривень, а всього на загальну суму 5829 гривень 80 копійок, після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Він же, в жовтні 2014 року, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, повертаючись із зони проведення антитерористичної операції, незаконно придбав, а саме: отримав у подарунок в якості сувеніру від невстановлених досудовим слідством осіб, з якими проходив службу корпус бойової ручної гранати «РГД-5» споряджений вибуховою речовиною, який в подальшому незаконно зберігаючи при собі перевіз до місця свого проживання в будинок АДРЕСА_1 , де зберігав його в шафі до 08.06.2015 року. І в цей день, о 07.00. годині, під час проведення санкціонованого обшуку в будинку, у нього був виявлений та вилучений вказаний корпус гранати, який належить йому і який згідно висновку судово-вибухотехнічної експертизи № 5/90 від 10.06.2015 року являється корпусом бойової ручної наступальної осколкової гранати «РГД-5», споряджений бризантною вибуховою речовиною тротилом, масою 110 - 115 грам придатною до вибуху.

Він же, 07.06.2015 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, місці та особи в м. Черкаси незаконно придбав без мети збуту, для особистого вживання порошкоподібну речовину білого кольору, яку помістив до власного гаманця та переносив з собою по місту. А в подальшому, зберігаючи при собі цю речовину, громадським транспортом перевіз до місця проживання своєї знайомої ОСОБА_14 в будинок АДРЕСА_2 та зберігав її до 08.06.2015 року. І в цей же день о 16 годині 50 хвилин в ході огляду будинку в його гаманці була виявлена та вилучена порошкоподібна речовина білого кольору, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 2/887 від 11.06.2015 року містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - амфетамін, маса якої складає 0,166 грам.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів кваліфікує за: п.п. 6, 13 ч.2 ч.115 КК України, як протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене з корисливих мотивів та особою яка раніше вчинила умисне вбивство; ч.4 ст.187 КК України, як напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу та ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, перевезення і зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Відповідно до п.п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо), а досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

За таких обставин, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 колегія суддів у відповідності до положень ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які законом віднесені до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, тяжких та особливо тяжких, обставини вчинення кримінальних правопорушень та їх наслідки, особу обвинуваченого, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.м.к.п.77-79, 88-99) та маючи не зняті і не погашені судимості в тому числі і за умисне вбивство з корисливих мотивів, належних висновків не зробив і знову вчинив умисне вбивство з корисливих мотивів, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення, за місцем проживання характеризується посередньо (а.м.к.п. 83), є учасником бойових дій в зоні АТО, під час яких отримав контузію та осколкові поранення голови та спини (а.м.к.п.86-87, 131-134) на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.м.к.п.80-82), його вік (а.м.к.п.76), стан здоров`я, сімейний стан (а.м.к.п.85) враховуючи пом`якшуючі покарання обставини (щире каяття, активне сприяння розкриттю вчинених кримінальних правопорушень, а також участь його в бойових діях в зоні АТО), обтяжуючі обставини покарання (вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів), а тому на думку колегії суддів обвинувачений ОСОБА_7 заслуговує на покарання у виді довічного позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження щодо вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, про що в своїй апеляційній скарзі просить останній, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», постанови Пленуму Верховного суду України від 04.06.2010 №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» та ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

з а с у д и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 задовольнити повністю.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.09.2015 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання:

- за п.п. 6, 13 ч.2 ст.115 КК України - довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю;

- за ч.4 ст.187 КК України - 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю;

- за ч.1 ст.263 КК України 5 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.309 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 09.06.2015 року.

В решті вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.09.2015 року залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :