29.09.2015 Справа № 367/4226/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпеня Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області, надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, до якого додано реєстр матеріалів кримінального провадження № 0001125, розписки підозрюваних про отримання копії обвинувального акту та підписані сторонами угоди про примирення від 15.06.2015.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.05.2015 близько 22.00 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна діючи з корисливих мотивів, прийшов разом із ОСОБА_6 до перехрестя вулиць Тургенівська та вулиці Центральної в м. Ірпені Київської області та скориставшись відсутністю сторонніх осіб, а також тією обставиною, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу умисно, утримував чавунний важкий люк у той час як ОСОБА_6 здійснював пошкодження кріплення люка. Після того, як ОСОБА_6 було здійснено пошкодження кріплення металевого чавунного важкого люка ОСОБА_5 взяв люк для того щоб покинути місце вчинення злочину. Однак, ОСОБА_5 , з причин що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки його протиправні дії було помічено та припинено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Під час, досудового розслідування, між потерпілим та підозрюваним ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, 15.06.2015 укладено угоду про примирення, відповідно до якої підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. Сторони узгодили покарання у виді обмеження волі строком 3 роки, відповідно до ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 України, визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину та просив суд затвердити угоду про примирення, при цьому додав, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид та міру покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди та обов`язки, які на нього будуть покладені.

Представник потерпілого, в судовому засіданні, просила затвердити угоду про примирення та додала, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор в судовому засіданні, не заперечував проти затвердження угоди, просив затвердити угоду про примирення.

Заслухавши думку прокурора, представника потерпілого та обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також вивчивши угоду про примирення, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у представника потерпілого про повне розуміння нею наслідків затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого ОСОБА_5 повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання, та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про примирення, при цьому суд виходить з таких підстав.

Так, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку, що винні дії ОСОБА_5 віднесено до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає таку кваліфікацію дій ОСОБА_5 правильною, оскільки умисні дії ОСОБА_5 виражаються у незакінченому замаху на таємне викрадення 18.05.2015 близько 22.00 год., за попередньою змовою з ОСОБА_6 , чавунного важкого люка «20Т» на оглядовому колодязі водопровідно - каналізаційної мережі, який знаходився на перехресті вулиць Тургенівська та вулиці Центральної в м. Ірпені Київської області та належить Комунальному підприємству «Ірпіньводоканал»і для обвинуваченого було чужим, про що свідчить активна поведінка обвинуваченого, в момент вчинення злочину, яка була спрямована на незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, яке не було доведено до кінця, з причин, що не залежали від волі обвинуваченого, тобто він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки його протиправні дії було припинено ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тобто скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до статті 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а тому укладення угоди між потерпілим та підозрюваним з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 469 КПК України, і за своїм змістом вона відповідає вимогам статті 471 вказаного Кодексу, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Судом, відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснено ОСОБА_5 його процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України.

Також представнику потерпілого та обвинуваченому роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 370, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 15.06.2015 між потерпілим та підозрюваним ОСОБА_5 .

Відповідно до затвердженої угоди про примирення визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання, у виді обмеження волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.
Суддя: ОСОБА_1