АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 1 жовтня 2015 р. щодо міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 листопада 2015 р. з визначеним розміром застави у сумі 27560 грн. відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді, Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановила:
Відповідно до наданих матеріалів органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 18 серпня 2015 р. приблизно о 13 год. проник до домоволодіння, яке розташовано по АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно, викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_9 , чим спричинив останньому збиток на загальну суму - 17 500 грн., після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном, зник.

Крім того, ОСОБА_8 17 вересня 2015 р. о 09-20 год., проник в буд. АДРЕСА_3 , звідки таємно, повторно, викрав майно, а саме золоті вироби та грошові кошти, що належать потерпілій ОСОБА_10 , чим спричинив останній матеріальний збиток на загальну суму 88 300 грн.

Приймаючи рішення про обрання стосовно запобіжного заходу, суд першої інстанції послався на тяжкість злочину, вагомість наявних доказів, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків. Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше судимий за злочини проти власності, має не погашену і не зняту судимість, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інший злочин, суд прийшов до висновку, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного суд, прийшов до висновку, про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу, у виді застави в розмірі 20 мінімальних заробітних плат.

Захисник не погодився з вказаним рішенням. В апеляції просить його скасувати, та обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх доводів вказує, на недоведеність вини ОСОБА_8 в інкримінованому злочині. Зазначає про неузгодженість та невідповідність показів свідків.

Наводить, дані про особу підозрюваного, який за місцем проживання характеризується позитивно, має двох неповнолітніх дітей і сім`ю.

Підозрюваний ОСОБА_8 в скарзі просить, ухвалу скасувати та постановити свою, якою обрати відносно нього запобіжній захід у виді домашнього арешту.

В своїх доводах посилається на недоведеність вини в інкримінованому злочині, матеріали справи вважає сфабрикованими. Звертає увагу на те, що свідком ОСОБА_11 під час проведення слідчої дії його не впізнав, як особу у якої придбав планшет, у зв`язку з чим покази свідка вважає недостовірними.

Вказує на неузгодженість та недостовірність показів свідка ОСОБА_12 . Зазначає про те, що під час обшуку за його місцем проживання не було виявлено та вилучено ніяких речових доказів та речей, які б могли слугувати доказом його причетності до скоєного.

Під час апеляційного розгляду, прокурор заперечував проти доводів апеляцій та просив залишити їх без задоволення, а ухвалу без змін.

Підозрюваний ОСОБА_8 підтримав доводи скарг та просив змінити йому міру запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на те, що вина його в скоєному не доведена, а ризики передбачені ст.177 КПК України відсутні.

Захисник підтримала скаргу і просила задовольнити їх в повному обсязі.

В судових дебатах учасники процесу підтримали такі ж позиції.

Заслухав суддю-доповчідача, думки учасників судового процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали разом з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

При вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен керуватись вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України.

Надані матеріали дозволяють колегії суддів дійти до висновку про те, що суддя, задовольняючи клопотання слідчого, дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому правопорушенні.

Сукупність ризиків і обставини, на які послався слідчий суддя свідчать про неможливість в застосуванні менш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання також ризику скоєння ОСОБА_8 іншого злочину.

Доводи підозрюваного та його захисника з приводу відсутності та недоведеності існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Оскільки суд першої інстанції достатньо обґрунтував свої висновки про наявність вказаних ризиків, а тяжкість злочину і передбачене за нього покарання у вигляді тривалого позбавлення волі, можуть спонукати підозрюваного ухилитись від слідства, та вплинути на свідків та інших учасників провадження з метою уникнути відповідальності за скоєне, а також скоїти інше правопорушення про, що свідчать не однократні судимості, які вчинені в малий проміжок часу.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, має не погашену і не зняту судимість та в період іспитового строку вчинив новий злочин, що свідчить про антисоціальну поведінку останнього та небажання ставати на шлях виправлення.

Зазначене свідчить про те, що перебуваючи на свободі ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Також колегія суддів враховує спосіб, характер вчиненого злочину та суму завданого збитку у великому розмірі.

Доводи сторони захисту з приводу тяжкості визначеної міри покарання, колегія суддів вважає безпідставною, оскільки судом визначено розмір застави, з урахуванням майнового стану ОСОБА_8 та суми завданого збитку, що є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Підстав для зміни або скасування судового рішення передбачених кримінально процесуальним законодавством, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 р. щодо міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 листопада 2015 р. з визначеним розміром застави у сумі 27560 грн. відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4