АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/1991/15-к Номер провадження 11-сс/786/517/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю:
прокурора ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою в.о. начальника ВДВС Хорольського РУЮ Полтавської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарга ВДВС Хорольського РУЮ на постанову слідчого СВ Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 від 28.10.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000630 від 25.11.2014 року за ч.1 ст.382 КК України.

Постанову слідчого СВ Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 від 28.10.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000630 від 25.11.2014 року за ч.1 ст.382 КК України - залишено в силі.

Згідно ухвали слідчого судді, 05.11.2015 року начальник ВДВС Хорольського РУЮ - ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області зі скаргою в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України про скасування постанови слідчого Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000630 від 25.11.2014 року за ч.1 ст.382 КК України.

Свою скаргу мотивувала тим, що постановою слідчого СВ Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 від 28 жовтня 2015 року, копію якої вона отримала 28.10.2015 року, вчергове закрито кримінальне провадження № 0000630, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України по факту невиконання ОСОБА_10 судового рішення. Вважає вищевказану постанову слідчого незаконною, оскільки, в матеріалах справи є достатньо данних, які свідчать про те, що ОСОБА_10 умисно не влаштовується на роботу, щоб не сплачувати грошові кошти за рішенням суду. В зв`язку з чим просить вищевказану постанову скасувати, як незаконну.

Відмовляючи в задоволенні скарги слідчий суддя в ухвалі посилається на те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є повною, обгрунтованою та мотивованою, винесена на підставі аналізу здобутих в ході досудового слідства фактичних данних, після усунення зазначених в ухвалах слідчого судді від 17.04.2015 року та 06.07.2015 року недоліків.

В апеляційній скарзі в.о. начальника ВДВС Хорольського РУЮ Полтавської області ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 11.11.2015 року про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000630 від 25.11.2014 року за ч.1 ст. 382 КК України. Постановити ухвалу про скасування постанови слідчого СВ Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 від 28.10.2015 року про закриття кримінального провадження.

В судове засідання апеляційної інстанції не з`явився представник скаржника ВДВС Хорольського РУЮ Полтавської області, надіславши клопотання з проханням скасувати ухвалу слідчого судді та розглядати справу без участі представника скаржника.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора про безпідставність апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст.9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності).

При цьому, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Встановлено, що 25.11.2014 року СВ Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000630 за фактом умисного невиконання ОСОБА_10 рішення Хорольського районного суду Полтавської області про стягнення з останнього на користь ОСОБА_11 47450 грн. у відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_12 47450 грн. у відшкодування моральної шкоди, малолітнього ОСОБА_13 в особі його матері ОСОБА_14 37450 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_15 37450 грн. та на користь малолітнього ОСОБА_16 37450 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди на загальну суму 207 250 грн.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 382 КК України.

З матеріалів кримінальної справи та матеріалів виконавчого провадження, вбачається, що згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ДФС України, ПФУ, центру з надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів ДАІ з обслуговування Семнівського, Глобинського та Хорольського районів, Держземагентства у Хорольському районі, Держсільгоспінспекції в Полтавській області, банківських установ за ОСОБА_10 майно з якого можливо було б здійснити стягнення не рахується, будь - яких доходів, у тому числі пенсії, ОСОБА_10 не отримує, відкритих рахунків в банківських установах не має. Також, ОСОБА_10 в період часу з 01.04.2014 року і по теперішній час на обліку в УПСЗН Хорольської РДА не перебуває та ніяких видів допомоги не отримує. Встановлено, що запити у вищевказані установи як слідчим, так і державним виконавцем подавалися неодноразово, отримані відповіді свідчили про відсутність майна та грошових коштів,

В кримінальному проваджені маються відомості, які свідчать про те, що 11.11.2014 року, 02.07.2015 року, 27.10.2015 року державними виконавцями ВДВС Хорольського РУЮ було проведено перевірку майнового стану за місцем проживання ОСОБА_10 . Згідно актів державних виконавців ВДВС Хорольського РУЮ майна, на яке можна звернути стягнення з метою реалізації та погашення боргу, належного боржнику, не виявлено.

Свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , пояснили, що ОСОБА_10 не має змоги виплачувати грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки ніде не працює бо змушений здійснювати догляд за непрацездатними матір`ю ОСОБА_19 , яка відповідно до довідки Миргородського МСЕК від 16.01.2015 року, являється інвалідом 1-ї групи та потребує стороннього догляду, а також за бабою ОСОБА_20 . Крім цього, на облік у районний центр зайнятості ОСОБА_10 не може стати у зв`язку з відсутністю необхідного стужу роботи та за станом здоров`я (перелом бедренної кістки правої ноги після ДТП). Будь-якого майна у власності не має, у тому числі земельних ділянок, нерухомості, автомобілів, відкритих рахунків у банках.

В матеріалах справи відсутні відомості, які свідчать про те, що ОСОБА_10 має інші джерела доходів крім пенсії за віком баби та пенсії по інвалідності матері, з якими він проживає.

Та обставина, що на даний час ОСОБА_10 зареєстрований не за місцем проживання матері та баби по АДРЕСА_1 , не свідчить про те, що він не здійснює за вищевказаними особами нагляд, так як допитані в ході досудового слідства особи прямо зазначили, що саме сини ОСОБА_21 та ОСОБА_22 доглядають за непрацездатними матір`ю та бабою. Інших даних, які б вказували, що ОСОБА_10 не здійснює нагляд за цими особами, а в цей час десь працює чи проводить дозвілля немає як в матеріалах кримінального провадження так і в матеріалах виконавчого провадження.

В матеріалах справи та матеріалах виконавчого провадження відсутні письмові докази висловлення ОСОБА_10 відмови від виконання судового рішення. В цих провадженнях немає даних з приводу приховування майна ОСОБА_10 , чи перешкодження у вчиненні державним виконавцем своїх обов`язків.

За відсутності майна та грошових коштів, які ОСОБА_10 міг би одноразово чи частково спрямувати на сплату встановлених рішення суду сум моральної шкоди родині ОСОБА_23 , відсутності висловлювань, щодо відмови чи небажання виконувати судове рішення, дій які прямо про це свідчать, та дій, які свідчать про ухилення від виконання судового рішення, з урахуванням зайнятості ОСОБА_10 по догляду за матір`ю та бабою, неможливо говорити про наявність в ОСОБА_10 прямого умислу на невиконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги представника ВДВС з приводу того, що ОСОБА_10 умисно не влаштовується на роботу саме з метою невиконання судового рішення є надуманими та носять характер припущення, не підтвердженні ніякими доказами.

Сам факт не працевлаштування (офіційного чи неофіційного) та не постановки на облік до Центру зайнятості не може бути підставою для кримінального переслідування такої особи.

Вказане прямо передбачено ст. 43 Конституції України, згідно якої кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Крім того ст. 4 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», підписаної 01.11.1950 та яка набрала чинність в Україні 11.09.1997 року, передбачено, що нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. Згідно ст. 1 Протоколу № 4 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", «Ніхто не може бути позбавлений волі тільки на підставі неможливості виконати своє зобов`язання».

Таким чином, згідно законодавства України праця є правом людини, а не її обов`язком. Відповідно жодний орган державної влади чи місцевого самоврядування не уповноважений зобов`язати особу працевлаштуватися або стати на облік до центру зайнятості, для отримання допомоги.

За таких обставин, рішення місцевого суду є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу в.о. начальника ВДВС Хорольського РУЮ Полтавської області ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2015 року без змін.

СУДДІ:

______________ ____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4