Справа №195/1357/15-к
1-кп/195/131/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2015 року

смт.Томаківка Дніпропетровської
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313 від 31.05.2015 р., стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , , із середньою освітою, працюючого механізатором в СФГ «Скорук М.А.», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
31.05.2015 року приблизно о 02.00 год. ночі, обвинувачений ОСОБА_4 у ході конфлікту з ОСОБА_6 , який виник на ґрунті раптово виниклих особисто неприязних відносин, вдарив останнього кулаком в обличчя , після чого, ОСОБА_6 впав, вдарившись при цьому потиличною частиною голови об асфальтне покриття.

В результаті цього, потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої внутрішньочерепної травми, крововиливи під м`які мозкові оболонки та речовину головного мозку обох лобних часток мозку, перелом кісток носу, синець спинки носу, крововилив у м`які покривні тканини потиличної області, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №179 від 14.09.2015 року, у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, і які призвели до смерті ОСОБА_6 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

28 вересня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні №0000313 від 31.05.2015 р. було укладено угоду про примирення.
Відповідно до умов зазначеної угоди потерпілий та обвинувачений у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468,469,471 КПК України дійшли згоди на примирення, виклавши у ній формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч.1 ст.119 КК України, зазначивши, що угода є добровільною. Також, сторони угоди узгодили міру призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.119 КК України - у вигляді обмеження волі строком на 3 роки, із застосуванням ст.75 КК України зі звільненням його від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Також сторони угоди визначили для себе наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він з потерпілим 28 вересня 2015 року дійшли угоди про примирення. При цьому зазначив, що під час укладення угоди він діяв добровільно, йому відомі права, надані законом, а також наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним та зазначив, що згоден з визначеним видом покарання, який узгоджений в угоді, а також зазначив, що він відшкодував моральну шкоду потерпілому у розмірі 5000 грн.
За таких обставин, ОСОБА_4 , посилаючись на добровільність своїх дій, просить суд затвердити угоду.
Прокурор у судовому засіданні проти затвердження угоди про примирення, укладеної 28.09.2015 року між потерпілим та обвинуваченим заперечував, так як в угоді не були передбачені обов`язки покладені на обвинуваченого , які передбачені ст.76 КК України.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні також просить суд затвердити вказану угоду, при цьому зазначив, що наслідки укладення такої угоди йому роз`яснені та зрозумілі.
Заслухавши осіб, які беруть участь у судовому засіданні, вивчивши зміст дослідженої угоди про примирення, суд встановив наступне.
Зі змісту статті 468 КПК України випливає, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Відповідно до ч.3 ст.469 зазначеного Кодексу угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена, зокрема, щодо злочинів середньої тяжкості та злочинів невеликої тяжкості.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, - вбивство, вчинене через необережність, яку відповідно до приписів ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.469 КПК України сторони мають право в рамках наданих їм процесуальних прав укласти угоду про примирення.
У судовому засіданні судом встановлено, що зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, а саме в угоді про примирення зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. Крім того, в угоді зазначені дата її укладення та вона скріплена особистими підписами сторін.
Згідно ст.76 КК України покладення на обвинуваченого певних обов`язків не є обов`язковим, а тому суд, не має права вийти за межі укладеної угоди.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, передбачений п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 зазначеного Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Разом з цим, обвинувачений наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження судом даної угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України та на її затвердженні наполягала.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки затвердження угоди судом, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб, підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.
Суд вважає доведеним, що обвинувачений спричинив вищевказаний злочин, тому його дії кваліфікує за ч.1 ст.119 КК України вбивство, вчинене через необережність.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України суд визнає визнання останнім своєї вини та щире каяття.
На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.370,374,473-476 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Затвердити у кримінальному провадженні №0000313 від 31.05.2015 р. угоду про примирення, укладену 28.09.2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання, призначивши іспитовий строк на 2 роки.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання скасувати.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1

08.10.2015