В И Р О К
іменем України
"11" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0013655 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 09.10.2014 року, приблизно о 17 годині 50 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 46/2, підійшов до ОСОБА_5 та попросив в нього цигарку. В момент, коли ОСОБА_5 доставав пачку цигарок, ОСОБА_4 помітив у правій зовнішній нагрудній кишені куртки, мобільний телефон фірми Нокіа 5228 та в нього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Керуючись умисним корисливим наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 обрав предметом свого злочинного посягання майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон фірми Нокіа 5228, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 800 гривень.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на тротуарі біля будинку 46/2 по вул. Попудренка, що в м. Києві, користуючись сприятливими для доведення свого злочинного наміру до кінця умовами, а саме тим, що власник не спостерігав за власним майном, та тим що інші сторонні особи не спостерігають за діями ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, таємно викрав вищевказаний мобільний телефон фірми Нокіа 5228, який знаходився у правій нагрудній кишені ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_4 , з вищевказаним викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 800 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних проваджень за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, розкаявся та підтвердив час, місце, обставини скоєння злочинів.

Також ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як він повністю погоджується з обставинами скоєння ним злочину встановленим, як на досудовому слідстві, так і в суді.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_4 роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 розкаявся в скоєному, сприяв розслідуванню в ході досудового слідства та в суді, що є пом`якшуючою обставиною по справі, його характеристику, в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, не одружений, не працює.

Також судом враховано, що ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості, обставини скоєння злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства і міра покарання може бути пов`язана не з позбавленням волі, а із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України, звільнення від призначеного покарання з випробуванням.

Речові докази підлягають поверненню потерпілому.

Керуючись ст.ст. 366- 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік шість місяців, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця роботи та проживання, періодично з`являтися в ці органи на реєстрацію.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон фірми Нокіа 5228 повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: