Справа № 131/1862/15-к

В И Р О К
іменем України

"24" листопада 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 22 вересня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000216 від 16.07.2015 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яногірка, Іллінецького району, Вінницької області, громадянина України, українця, освіта середня, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ч. 1 cт. 309, ст. 310 КК України,
за участі сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконний посів та вирощування конопель в домашніх умовах, без відповідного на те дозволу, на власній присадибній ділянці свого домоволодіння, яка розташована по АДРЕСА_1 , в середині квітня 2015 року посіяв насіння коноплі в кукурудзі на горді та вирощував в кількості 28 шт. Після чого як рослини коноплі проросли доглядав дані рослини, а саме проріджував їх та прополював від бур`янів під час обробітку, тим самим вирощував їх, для власних потреб. В ході обшуку домогосподарства по АДРЕСА_1 , проведеного 31.08.2015 о 13 годині 50 хвилин на підставі ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.08.2015 року у домогосподарстві, яке належить ОСОБА_3 , слідчим СВ Іллінецького РВ УМВС України у Вінницькій області, виявлено та вилучено 28 рослин коноплі, які мають ботанічні ознаки, характерні для рослин коноплі, містять психоактивну речовину - тетрагідроканабінол та є рослинами роду Коноплі (Cannabis), що відносяться до рослин, які містять психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.
Такі умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 1 ст. 310 КК України, тобто незаконне вирощування конопель в кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.
Крім цього, у середині серпня 2015 року ОСОБА_3 на присадибній ділянці домогосподарства, що по АДРЕСА_1 , зірвав декілька рослин конопель, тим самим незаконно придбав, які у подальшому поклав для висушування на веранді житлового будинку, після чого, через кілька днів ОСОБА_3 суху речовину рослин конопель перетер руками, чим незаконно виготовив та в послідуючому зберігав в приміщенні кухні. В ході проведення санкціонованого обшуку домогосподарства по АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_3 , проведеного 31.08.2015 о 13 годині 50 хвилин на підставі ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.08.2015 року, працівниками Іллінецького РВ УМВС України у Вінницькій області виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено - канабісом. Загальна маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину ) становить 18,44 г., нашарування речовини темно коричневого кольору з специфічним запахом, які знаходяться на внутрішній поверхні металевого фрагмента полімерної пляшки та на поверхні металевого фрагмента - містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, загальною масою, (у перерахунку на висушену речовину ) становить 0,580 г.
Такі умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Разом з обвинувальним актом до суду було подано Угоду про визнання винуватості від 22 вересня 2015 року укладену між заступником прокурор Іллінецького району Вінницької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України.

Згідно умов даної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.309 та ч.1 ст.310 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення ОСОБА_3 , а саме:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2(двох) років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 310 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Згідно вимог ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_3 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з іспитовим строком терміном на 2(два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_3 у присутності його захисника ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав на те, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК та КК України, тому просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену між ними в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкриміновані за ч.1 ст.309 та ч.1 ст.310 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 , послався на дотримання вимог і правил як КПК та КК України при укладенні угоди про визнання винуватості, а тому також просив суд затвердити угоду укладену між його підзахисним та прокурором.

Судом з`ясовано, що, у відповідності до положень ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.309 та ч.1 ст.310 КК України є кримінальними правопорушеннями відповідно середньої тяжкості та невеликої тяжкості від яких потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Суд переконавшись, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Іллінецького району ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК України та КК України, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

При цьому судом враховується ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває та за медичною допомогою на протязі 5 років не звертався; за місцем проживання характеризується з позитивної сторони згідно довідки характеристики від 23.07.2015 року за №478.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на наведене та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд вважає, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 а саме: незаконне вирощування конопель в кількості від десяти до п`ятдесяти рослин та незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, а отже його дії вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.1 ст.310 та ч.1 ст.309 КК України.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, особи винного, обставин, що пом`якшують та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та підозрюваним на досудовому розслідуванні в даному кримінальному провадженні та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами такої угоди міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до правил ст.100, 124 КПК України.

Також судом встановлено, що в ході судового розгляду обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 22 вересня 2015 року між прокурором прокуратури Іллінецького району ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000216 від 16.07.2015 року.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22.09.2015 року покарання у виді 2(двох) років позбавлення волі.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22.09.2015 року у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_3 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з іспитовим строком терміном на 2(два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: поліменні фрагменти пляшок та наперсток, канабіс, рослини коноплі, поміщені до полімерного пакунку експертної служби №3093860 передані на зберігання до кімнати речових доказів Іллінецького РВ УМВС України у Вінницькій області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення дослідження наркотичних та психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в сумі 614 (шістсот чотирнадцять) гривень 40 коп.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Після проголошення вироку його копію негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1