10.12.15
10 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

В С Т А Н О В И В:
В скарзі вказано, що слідчий, як свідків, допитав лише цивільну дружину та підлеглу по роботі громадянина ОСОБА_4 , відносно якого подана заява про вчинення ним злочинів; у заяві йшлося про вчинення громадянином ОСОБА_4 злочинів, передбачених ст. ст. 222 ч. 2 та 388 ч. 1 КК України, але слідчий, посилаючись на рішення по цивільній справі, прийшов до висновку про відсутність в діях працівників ПАТ «Акта Банк» та ТОВ «Інвестиційна фінансово-промислова група» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Це свідчить про те, що викладені у заяві про кримінальні правопорушення обставини не перевірялися. Також не перевірялися інші обставини, які мають суттєве значення для об`єктивного та повного досудового розслідування. За таких обставин оскаржувана постанова не обгрунтована та не вмотивована. Просить її скасувати.
У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 , доводи та обгрутування скарги підтримав.
Прокурор ОСОБА_3 з доводами скарги не погоджується, вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є обгрунтованою.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 УПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені: рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником.
По кримінальному провадженню ПАТ «Актабанк» є заявником, тому він на законних підставах звернувся до суду з цією скаргою.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Як вбачається з постанови слідчого від 05.11.15 р. в ній не вірно вказаний зміст обставини та відсутні обґрунтування прийняття такого рішення відповідно до фактичних обставин події, що є підставою для її скасування та задоволення скарги.
Так, заявник у заяві прокурору міста Дніпропетровська про вчинення злочину від 23.04.15 р. ( а.с. 4-6 матеріали справи не пронумеровані) вказує, що 10.12.13 р. між Банком та громадянином ОСОБА_4 укладено іпотечний договір та у зв`язку з цим договором гр. ОСОБА_4 надав приватному нотаріусу заяви від 07.06.11 р. та від 10.12.13 р., що домоволодіння та земельна ділянка у спільній власності не перебуває, права малолітніх дітей не порушує.
Ці відомості не відповідають дійсності, оскільки гр. ОСОБА_4 на час укладення вказаного договору мав неповнолітніх дітей та дружину, що є ознакою диспозиції ст. 222 КК України.
Слідчий посилається на ПВСУ № 10 від 06.11.09 р. «Про судову практику у справах про злочин проти власності», тоді як диспозиція ст. 222 КК України, яку слідство не внесло до ЄРДР та обгрунтування якої наведено у заяві про злочин, передбачає саме відсутність ознак злочину проти власності.
Поза увагою слідчого залишилося вимоги зави про злочин, який полягає у підробці повідомлення про виклик до суду, який міг надати суду лише гр. ОСОБА_4 , та на підставі цього суд постановив заочне рішення.
Викладене є підставою для задоволення скарги про скасування вказаної постанови слідчого.
Органу досудового слідства необхідно внести до ЄРДР заяву уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_5 , зареєстровану прокуратурою міста Дніпропетровська 23.04.15 р. за № 5365 за ч. 2 ст. 222 та ч. 1 ст. 388 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 303-309 369-372, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Скаргу представника заявника ПАТ «Актабанк» ОСОБА_2 задовольнити.
Копію цієї постанови направити начальнику СУ ГУНП в Дніпропетровській області для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .