Номер провадження: 11-сс/785/1685/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.11.2015 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городнє, Болградського району Одеської області, громадянина України, болгаріна, з вищою освітою, оперуповноваженого СКР Болградського РВ ГУ МВС України в Одеській області, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч.2 ст. 28, ч.3 ст. 371 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

В ухвалі слідчого судді зазначено, що органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 КК України.

15.09.2015 року ОСОБА_8 був затриманий у порядку ст.ст. 208 КПК України.

16.09.2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

21.09.2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2015 року ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з моменту затримання, до 14.11.2015 року, з визначенням застави у розмірі 3000000 грн., яка не була внесена.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 12.11.2015 року задоволено клопотання слідчого ОВС другого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_9 про продовження тримання під вартою ОСОБА_8 до 10.01.2015 року, так як слідчий суддя дійшов до висновку про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинення тяжких злочинів, застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу неможливо, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати досудовому розслідуванню кримінального провадження іншим чином, а саме викриттю інших осіб, причетних до скоєння вказаних кримінальних правопорушень, вчинення іншого кримінального правопорушення, з урахуванням його спеціальних знань, як працівника правоохоронних органів.

Крім того, слідчий суддя зазначив, що враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, а також вік та стан його здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки відсутні передбачені законом підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Захисник зазначив, що слідчий суддя не врахував, що прокурор не надав жодного підтвердження та не навів обставин, які б підтверджували недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, які були встановлені в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу, частина яких, за час досудового розслідування зменшилися, а частина зникла.

Також, на думку захисника, слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки має постійне місце проживання, родину, раніше не судимий.

Крім того, в апеляційній скарзі захисник зазначив, що слідчий суддя продовжив тримання під вартою ОСОБА_8 в порушення вимог ч. 3 ст. 197 КПК України, оскільки в матеріалах, наданих до клопотання, немає посилання на продовження терміна досудового розслідування, а також немає процесуального документа з зазначенням відповідного строку продовження досудового розслідування.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 197 ч. 3 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвалою слідчого судді строк тримання під вартою ОСОБА_8 продовжений без надання при розгляді клопотання процесуального документа, яким продовжений строк досудового розслідування, знаходять підтвердження в матеріалах судового провадження, оскільки в наданій до клопотання постанові від 10.11.2015 року, не зазначене рішення щодо продовження строку досудового розслідування, зокрема, невизначений конкретний строк, що прямо впливає на можливість продовження строку тримання підозрюваного під вартою слідчим суддею на конкретний строк (а.п. 12-16).

Відповідно до ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

З клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 від 09.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371 КК України.

Разом з тим, на підставі наданого до клопотання слідчого повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 21.09.2015 року, знаходять підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, в ході досудового розслідування повідомлений не був (а.п. 8-10).

Таким чином, слідчий суддя в ухвалі зазначив про те, що ОСОБА_8 підозрюється за ч. 1 ст. 307 КК України безпідставно, приймав рішення про продовження строку тримання під вартою з урахуванням необґрунтовано збільшеного об`єму підозри.

З клопотання слідчого вбачається, що в ньому, на вимогу ст. 184 ч. 1 п. 1 КПК України, викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_8 .

Однак, в порушення вимог ст. 184 ч. 1 п. 3 КПК України, в клопотанні не міститься викладення обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

На вимогу зазначеної норми закону в клопотанні слідчого є посилання на матеріали, які, на думку слідчого, підтверджують ці обставини, зокрема: заява ОСОБА_10 від 15.09.2015 року про скоєння злочину, протокол огляду автомобіля ОСОБА_11 від 16.09.2015 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, висновок експертизи наркотичних засобів, протоколи допиту потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , комплекс негласних слідчих дій, щодо до яких триває процедура легалізації.

Однак, в клопотанні не зазначено які саме обставини підтверджують зазначені матеріали, з урахуванням складу кримінальних правопорушень, за якими повідомлено про підозру.

З матеріалів провадження вбачається, що копії зазначених матеріалів до клопотання не долучалися, предметом дослідження при судовому розгляді клопотання не були, однак, в ухвалі слідчого судді зроблений висновок про те, що, з врахуванням вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

Крім того, в клопотанні не викладені обставини, які б свідчили про те, що ризики, встановлені в ухвалі слідчого судді від 17.09.2015 року при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою, не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, що прямо передбачено п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України.

Однак, при відсутності зазначених обставин в клопотанні слідчого, при відсутності матеріалів, які б їх підтверджували або спростовували, без дослідження при судовому розгляді клопотання цих обставин, в оскаржуваній ухвалі зазначено, що існують ризики того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати досудовому розслідуванню кримінального провадження іншим чином, а саме викриттю інших осіб, причетних до скоєння вказаних кримінальних правопорушень, вчинення іншого кримінального правопорушення, з урахуванням його спеціальних знань, як працівника правоохоронних органів.

При цьому, в порушення вимог ст. 199 ч. 5 КПК України, яка передбачає, що прокурор, слідчий повинен довести зазначені обставини, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, в клопотанні слідчого не тільки не доведено, а взагалі конкретно не зазначено жодного свідка, на якого підозрюваний ОСОБА_8 міг би впливати, а також яким іншим чином він міг би перешкоджати досудовому розслідуванню.

Таким чином, в ухвалі слідчий суддя не дав оцінки тому, що ризики сховати речові докази, які вже долучені до матеріалів кримінального провадження, негативно вплинути на інших учасників, свідків та потерплих, показання яких зафіксовані в протоколах допиту, негативно вплинути на хід досудового розслідування, фактично зникли, з урахуванням фіксування доказів в відповідних процесуальних документах за час проведення досудового розслідування.

При цьому, при розгляді апеляційної скарги прокурор пояснив, що грошових коштів, які є предметом інкримінованих кримінальних правопорушень не вилучено, а також не встановлена особа, яка, за твердженням органів досудового розслідування, з ними зникла, до цього часу не розшукані.

Однак, згідно ст. 8 ч. 2, ст. 9 ч. 5 КПК України, в даному випадку апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄС №7064/5 від 01.06.2006 року, яким встановлено, що на початкових стадіях розслідування ризик втручання підозрюваного у здійснення правосуддя міг виправдовувати його тримання під вартою, однак після того, як докази були зібрані, ця підстава своє значення втратила. Поведінка співобвинуваченого, зокрема зниклого співучасника, не може бути вирішальним фактором для оцінки ризику переховування від правосуддя підозрюваного, така оцінка має базуватись на особистих обставинах ув`язненої особи.

Апеляційний суд вважає неспроможним посилання в клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_8 , який, за поясненнями прокурора при апеляційному розгляді, відсторонений від посади, іншого кримінального правопорушення, з урахуванням не тільки відсторонення підозрюваного від займаної посади, а також даних про його особу, відсутність попередніх судимостей.

Також відсутні посилання в клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді на будь-які обставини або докази, які б підтверджували на продовження існування ризику того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги вимоги ст. 8 ч. 2, ст. 9 ч. 5 КПК України, практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄС №7064/5 від 01.06.2006 року, №4378/02 від 10.03.2009 року та №41088/05 від 11.07.2006 року, згідно яких небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням доведених факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання особи під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідують за законом, і його міжнародні контакти.

Крім того, апеляційний суд вважає обґрунтованими посилання в апеляційній скарзі про те, що слідчий суддя не дослідив та не дав оцінки доводам сторони захисту про значне зменшення ризиків, відсутність перешкод для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з урахуванням зібраних документів, що характеризують особу ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання, родину, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,
Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що в ухвалі слідчого судді не надано оцінки зменшенню та зникненню частини ризиків, встановлених в ухвалі слідчого судді від 17.09.2015 року того, зокрема, зменшенню ризиків того, що перебуваючи на волі підозрюваний може впливати на свідків, іншим чином він міг би перешкоджати досудовому розслідуванню, переховуватися від органів досудового розслідування або вчинити інше кримінальне правопорушення, знайшли підтвердження.
Доводи прокурора при розгляді апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 вину не визнає, від дачі показань відмовляється на підставі ст. 63 Конституції України, не є підставою для продовження більш суворої міри запобіжного заходу, оскільки така правова позиція є правом людини, гарантованим Конституцією України.
Також не можуть бути прийняті до уваги посилання прокурора на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні інших злочинів, оскільки на протязі досудового розслідування вони розшукали потерпілих від цих злочинів, так як жодних процесуальних документів або доказів суду надано не було.
Відповідно до вимог ст.199 ч. 3 п. 2 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою, викладених в клопотанні слідчого.

Однак, слідчі (розшукові) дії, які необхідно вчинити, та які перешкоджають завершенню досудового розслідування, зазначені в клопотанні слідчого, а також в ухвалі слідчого судді, на думку апеляційного суду не пов`язанні з триманням підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, оскільки в клопотанні не зазначено, а в ухвалі слідчого судді не встановлено, яким чином конкретно ОСОБА_8 може перешкодити викладеним в клопотанні слідчим діям(а.п. 3).

При таких обставинах, відповідно до вимог ст.ст. 409 ч. 1 п. 2, 199 ч. 5 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, не відповідають фактичним обставинам провадження, так як під час апеляційного розгляду встановлено, що частина ризиків, встановлених в ухвалі слідчого судді від 17.09.2015 року при застосуванні тримання під вартою, зникла, частина - значно зменшилася, нові ризики не з`явилися, слідчий та прокурор не довели, що існують обставини, передбачені ч. 3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Висновки в оскаржуваній ухвалі слідчого судді про те, що підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого немає, так як ризики, встановлені в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не зменшилися, є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 407, 409 КПК України, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу захисника задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді про продовження тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, та постановити нову ухвалу, якою, з урахуванням наведених обставин, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, та застосувати відносно ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 376 ч. 2 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області,-
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити, ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.11.2015 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити підозрюваному залишати своє житло цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суровий.

Строк дії ухвали становить до 10.01.2016 року. Виконання ухвали покласти на слідчого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений 26.11.2015 року в приміщені апеляційного суду Одеської області.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_13 ОСОБА_4