Справа №578/617/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/560/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 578/617/14-к за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Краснопільського районного суду Сумської області від 17 липня 2015 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий

визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 просить змінити вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.1 ст.213 КК України до покарання у виді ста тридцяти годин громадських робіт, оскільки з урахуванням того, що обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро покаявся, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, то покарання йому необхідно було призначати із застосуванням ст.69-1 КК України.

За вироком Краснопільського районного суду Сумської області від 17.07.2015 р. ОСОБА_9 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України (в редакції ЗУ № 4025-V від 15.11.2011 р.) і йому було призначено покарання у виді ста п`ятидесяти годин громадських робіт.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_9 , в період часу з червня 2012 р. по 15.05.2014 р., не будучи зареєстрованим як фізична особа-підприємець, без спеціального дозволу (ліцензії) створив за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 незаконний пункт прийому та схову металобрухту з умовами, необхідними для його нормального функціонування, та здійснював заготівлю металобрухту чорного металу шляхом його закупівлі, а в подальшому зберігав на території свого домоволодіння за вказаною адресою з метою реалізації.

Так, 22.04.2014 р. працівниками міліції під час проведення обшуку домоволодіння ОСОБА_9 за вказаною адресою було виявлено та вилучено ваги та брухт чорного металу загальною вагою 657 кг.

15.05.2014 р. працівниками міліції був проведений повторний обшук домоволодіння ОСОБА_9 за вказаною адресою, в ході проведення якого було виявлено та вилучено ваги та брухт чорного металу вагою 133,49 кг.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив змінити вирок суду, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 , який погодився з апеляційною скаргою прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі прокурора не оскаржуються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про призначення ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст.69-1 КК України, то вони на думку колегії суддів заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання, яке не в повній мірі відповідає вимогам ст.65 КК України.

Так, відповідно до приписів ст.69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.п.1 і 2 ч.1 ст.66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 щиро покаявся, сприяв розкриттю злочину, повністю визнав свою вину. При цьому кримінальним правопорушенням не було ані завдано збитків, ані заподіяно шкоди.

Крім того, будь-яких обставин, які обтяжують ОСОБА_9 покарання, встановлено не було.

Таким чином, з урахуванням зазначених обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_9 покарання не може перевищувати двох третин максимального розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.213 КК України (в редакції ЗУ № 4025-V від 15.11.2011 р.).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду та пом`якшити призначене обвинуваченому покарання, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 .

Керуючись ст.ст.405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Краснопільського районного суду Сумської області від 17 липня 2015 року відносно ОСОБА_12 змінити та пом`якшити призначене судом покарання.

Вважати ОСОБА_12 засудженим за ч.1 ст.213 КК України до покарання у виді ста тридцяти годин громадських робіт.

В іншій частині вирок Краснопільського районного суду Сумської області від 17 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4