Справа №1-188/12 Головуючий у суді у 1 інстанції - Бойко
Номер провадження 11/1890/402/12 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2012 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Яременка Г. М.,

суддів - Матуса В. В., Захарченка О. П.,

прокурора - Кононової Л.Ф.,

представника потерпілої ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

засудженого - ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, представника потерпілої ОСОБА_2В, захисника ОСОБА_3 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 17 квітня 2012 року, яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець м. Суми, раніше не судимий, -

засуджений за ст. 286 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням і встановлено іспитовий строк тривалістю у 1 рік 6 місяців.

Згідно зі ст. 76 КК України ОСОБА_4 зобовязано періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи, а також повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.

Позовну заяву ОСОБА_5 задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь Головного фінансового управління Сумської обласної державної адміністрації 23 569 грн., 75 коп. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2000 грн. у рахунок відшкодування витрат на оплату послуг адвоката та 500 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування майнової шкоди.

Постановлено стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно страхова компанія» на користь ОСОБА_5, 16 976 грн. 65 коп. у рахунок відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду ОСОБА_4 визнаний винний у вчиненні злочину за наступних обставин.

23.11.2011 року, близько 15 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107 реєстраційний номер 327 17 ХВ, рухаючись по вулиці Покровській при виконання повороту на ліво на вул. Перекопську в м. Суми, ОСОБА_4 не врахував дорожню обстановку, зневажив безпекою дорожнього руху, наблизившись до нерегульованого пішохідного переходу, в порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України, не надав дорогу пішоходу та скоїв наїзд на ОСОБА_5, яка перетинала проїзну частину вул. Перекопської.

Внаслідок ДТП, пішоходу ОСОБА_5 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження.

У поданих апеляціях:

- представник потерпілої ОСОБА_2, просить змінити вирок суду в частині заявленого цивільного позову у звязку з неповнотою судового слідства та задовольнити повністю позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 до Приватного АТ «Українська пожежно страхова компанія» в розмірі 17476,65 грн. матеріальної шкоди (витрат на лікування від ДТП) та 5000 грн. моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні ОСОБА_5 вимог в частині відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 грн. до Приватного АТ «Українська пожежно страхова компанія», вважає, що не враховано, що внаслідок вчиненого злочину ОСОБА_5 втратила можливість вільно пересуватися тривалий час, самостійно себе обслуговувати, їй було неможливо надавати допомогу пристарілій матері, яка потребує стороннього догляду. Також суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про негайне виконання вироку суду в частині цивільного позову бо потерпілій терміново було потрібне лікування від наслідків злочину;

- захисник засудженого ОСОБА_3, просить скасувати вирок в частині призначеного засудженому додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами. Свої вимоги мотивує тим, що суд призначаючи додаткове покарання не врахував відомості про особу засудженого, помякшуючі обставини, думку потерпілої, яка просила суд не позбавляти засудженого цього права. Також не враховано, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував потерпілій моральну шкоду у розмірі 45000 грн., раніше не судимий, вчинив ненавмисний злочин, після злочину надав першу допомогу потерпілій. Засуджений має на утриманні двох дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, за професією він водій, обтяжуючих обставин не встановлено.

- прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, в своїй апеляції і доповненні до неї просить скасувати вирок суду, постановити новий вироку у зв»язку невідповідністю призначеного покарання тяжкості скоєного злочину та невірним вирішенням цивільного позову. Також прокурор вважає що необхідно стягнути з Приватного АТ «Українська пожежно страхова компанія» на користь ОСОБА_5 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди та вирішити питання щодо негайного виконання вироку суду в частині цивільного позову. Свої вимоги мотивує тим, що суд при призначенні покарання не врахував тяжкість злочину, вважає, що суд безпідставно відмовив потерпілій у стягненні з Приватного АТ «Українська пожежно страхова компанія» моральної шкоди в розмірі 5000 грн., та негайному виконанню вироку в частині цивільного позову, так як вказані стягнення передбачені законом і договором, при цьому також не враховано, що ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження які позбавили її можливості вести звичайний спосіб життя, самостійно себе обслуговувати і вільно пересуватися, вона перебувала на лікуванні. Також вважає, що суд безпідставно стягнув з засудженого витрати потерпілої на оплату послуг адвоката. Вважає, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував тяжкість скоєного злочину.

Заслухавши суддю доповідача про обставини справи та зміст поданих апеляцій, міркування прокурора Кононової Л.Ф., яка апеляцію прокурора в частині призначення покарання та негайного виконання вироку суду не підтримала , а в іншій частині апеляцію підтримала і просила задовольнити, вважала, що апеляція представника потерпілого підлягає задоволенню частково, а апеляцію захисника залишити без задоволення, думку представника потерпілої ОСОБА_2, яка просила задовольнити її апеляцію за виключенням вимоги щодо негайного виконання вироку суду в частині цивільного позову, пояснення засудженого ОСОБА_4І, та думку захисника ОСОБА_3, які вважали, що апеляція останнього підлягає задоволенню, колегія суддів провівши судові дебати, та надавши останнє слово засудженому, перевіривши матеріали кримінальної справи і обговоривши доводи апеляції, вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляції представника потерпілого, захисника засудженого не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини засудженого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідають матеріалам кримінальної справи, ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах і в апеляції не оспорюються. Кваліфікація дій засудженого за ст. 286 ч. 2 КК України також є вірною і теж в апеляціях не заперечується.

Доводи апеляції прокурора і представника потерпілої щодо безпідставного незадоволення судом позовних вимог в повній мірі про відшкодування моральної шкоди колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки , при винесенні вироку судом першої інстанції враховано положення договору обовязкового страхування укладеного між ОСОБА_4 з Приватним АТ «Українська пожежно страхова компанія» (т.1 а.с.116) а також положення Закону України «Про страхування» і Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо ліміту відповідальності страхової компанії (100000 грн.), і наявність у договорі положення про франшизу, розмір якої становить 500 грн. Таким чином суд правомірно стягнув на користь потерпілої з страхової компанії 16976,65 грн. у рахунок відшкодування майнової шкоди, а решту з засудженого - 500 грн. Суд обґрунтовано не задовольнив вимоги ОСОБА_5 щодо стягнення з Приватного АТ «Українська пожежно страхова компанія» 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, врахувавши те, що засудженим моральна шкода потерпілій уже була сплачена в сумі 45000 грн., при цьому судом враховано обставини справи, ступень фізичних та моральних страждань потерпілої, характер вчиненого злочину, майнового та сімейного стану засудженого і тому суд правильно визнав сплачену суму ОСОБА_4 достатньою для компенсації моральної шкоди. При визначенні розміру моральної шкоди судом враховано і обставини на які посилаються в апеляціях прокурор і представник потерпілої.

Колегія суддів вважає, що є необґрунтованими доводи апеляції прокурора і представника потерпілої про те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання потерпілої в частині негайного виконання вироку суду, оскільки дійсно положення ст.367 ЦПК не регулює дані правовідносини які були заявлені в частині цивільного позову. Окрім того кримінально-процесуальним законом не передбачено негайного виконання вироку суду в частині цивільного позову.

Доводи апеляції захисника щодо скасування вироку в частині призначеного ОСОБА_4І додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано призначив засудженому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік 6 місяців, мотивуючи своє рішення тим, що від злочину для потерпілої настали тяжкі наслідки, вона продовжує лікування і була позбавлена можливості вести звичний спосіб життя, також було враховано і дані про особу засудженого, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, думку потерпілої щодо покарання. Тобто було враховано і обставини на які посилається захисник. Доводи апеляції захисника про те, що засуджений має на утриманні двох неповнолітніх дітей і має професію водія є необґрунтованими, оскільки в справі відсутні дані про те, що засуджений працює на посаді водія, а наявність на утриманні дітей у даному випадку не є достатньою підставою для задоволення вимог апелянта.

Між тим з урахуванням обставин справи, які свідчать, що ОСОБА_4 вчинив злочин внаслідок явного грубого порушення ним як водієм вимог Правил дорожнього руху України та враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, колегія суддів дійшла переконання, що призначене судом першої інстанції засудженому додаткового покарання, яке передбачено санкцією ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік 6 місяців, є законним і справедливим.

Доводи апеляції прокурора щодо скасування вироку в частині призначення покарання у зв»язку з тим, що не в повній мірі враховано тяжкість скоєного злочину колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції при призначенні основного покарання ОСОБА_4 дотримався вимог ст.. 65 КК України, повною мірою врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу засудженого, а саме: його вік, сімейний та матеріальний стан; думку потерпілої про покарання і помякшуючі обставини вчиненого злочину такі як: розкаяння у вчиненому злочині, відшкодування ОСОБА_5 моральної шкоди, призначивши ОСОБА_4 покарання, достатнє для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що є обґрунтованими доводи апеляції прокурора про те, що суд необгрунтовано стягнув з засудженого на користь потерпілої 2000 грн. в рахунок відшкодування витрат на оплату послуг адвоката.

Кримінально-процесуальним законом не передбачено стягнення витрат потерпілій на оплату правової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно адвокат ОСОБА_2 приймала участь у розгляді даної справи як представник потерпілої ОСОБА_5 на підставі ордеру і угоди, тобто не за призначенням. Разом з цим з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції не в повній мірі з»ясував чи потерпілою ОСОБА_5 сплачено 2000 грн. адвокату ОСОБА_2 за надання правової допомоги як потерпілій чи як позивачу в зв»язку з підготовкою і участю в розгляді судом цивільного позову. За таких умов суд необґрунтовано своїм вироком задовольнив позов ОСОБА_5 в частині стягнення з ОСОБА_4 2000 грн. в рахунок відшкодування витрат на оплату послуг адвоката.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не з»ясувавши всі обставини при вирішенні позову ОСОБА_5, допустив неповноту судового слідства, внаслідок чого відповідно до вимог ст. 367 КПК України вирок суду щодо ОСОБА_4 в частині вирішення цивільного позову про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2000 грн. в рахунок відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, підлягає скасуванню з поверненням справи в цей же суд на новий розгляд в порядку цивільного судочинства, в іншому складі суду.

Керуючись ст. ст. 362, 366, 367, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора Ворфоломеєвої Н., яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково, а апеляції представника потерпілої ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок Зарічного районного суду міста Суми від 17 квітня 2012 року щодо ОСОБА_4, в частині цивільного позову про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2000 грн. в рахунок відшкодування витрат на оплату послуг адвоката скасувати, а справу направити у цій частині на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства до того ж суду в іншому складі суду.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_6. ОСОБА_7.