АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 666/8154/14-к
Провадження № 11кп/791/680/15 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

Захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

Потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження №0003807 від 13.10.2014 року за апеляційною скаргою з доповненнями захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 15.04.2015 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, та призначено йому покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід тримання під вартою з 14.10.2014 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 50000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 13.10.2014 року біля 17.00год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на третьому поверсі житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на позбавлення життя людини, умисно наніс ОСОБА_9 два удари ножем в область лівої половини грудної клітини та один удар в область носу (переносиці), в результаті чого заподіяв останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи №1466 від 14.11.2014 року тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітини ліворуч, проникаючу у ліву половину грудної клітини з пошкодженням нижньої долі легені, що ускладнилось гемопневматораксом, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, а також різаної рани спинки носа, колото-різаної рани у 3 міжребрині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, проте не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, вчинивши при цьому усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки потерпілому вчасно була надана перша допомога.
В апеляційній скарзі з доповненнями захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з однобічністю досудового та судового слідства, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Крім того вказує, що встановлена судом у вироку кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 не підтверджується здобутими в ході судового слідства доказами і як наслідок не може бути покладена в основу обвинувального вироку. Просить вирок змінити, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 123 КК України, у задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 відмовити в повному обсязі, за необґрунтованістю. Допитати свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 під час судового засідання.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених у вироку, фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, заслухавши прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника та просив залишити вирок без змін, обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційних скарг, заслухавши аналогічні прохання в судових дебатах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування вироку у частині засудження ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2. ст.15, ч.1 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні не допущено.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення, за яке його засуджено відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджені перевіреними у ньому та викладеними у вироку доказами, яким судом дано належну оцінку.

Вина ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджується зокрема, його поясненнями в судовому засіданні де він, не визнаючи свою вину, пояснив, що 13.10.2014 року близько 17.00год. він знаходився у себе в кімнаті , до нього прийшов ОСОБА_9 з ОСОБА_14 , почав стукати в двері, він вийшов, ОСОБА_9 почав наносити йому удари по тілу, у відповідь на ці дії, не розуміє як наніс ОСОБА_9 удари ножем, який знаходився у нього в руках. Наміру вбивати не було, вважає, що захищався.
Крім того, його вина підтверджена доказами, дослідженими та належним чином перевіреними в судовому засіданні. Так, потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 13.10.2014 року близько 17.00год. він разом з ОСОБА_14 прийшов додому до ОСОБА_7 , оскільки ОСОБА_15 подзвонила ОСОБА_16 - співмешканка ОСОБА_17 та сказала що її б`є ОСОБА_7 . Двері відкрив ОСОБА_7 , який був у нетверезому стані. В дверях побачили заплакану ОСОБА_16 . ОСОБА_7 став висловлюватись нецензурною лайкою, намагався нанести удар, він відштовхнув його та ОСОБА_7 кудись пішов. коли жінки знаходились на площадці між поверхами, а він на сходинковому майданчику загального користування, його наздогнав ОСОБА_7 в руках у нього був ніж, став на нього замахуватись ножем, щоб захиститись від ударів він взяв дошку з табуретки та став нею відмахуватись від ударів. ОСОБА_7 наніс йому два удари ножем в область грудної клітини зліва, він випустив дошку та побачив, як ОСОБА_7 намагається нанести йому ще удар ножем, але ж він відбив руку і удар прийшовся по обличчю, по переносиці. Схватив ОСОБА_7 за руку, той випустив ніж, а він вибіг на вулицю, попросив, щоб визвали швидку допомогу.
Свідок ОСОБА_14 пояснила, що 13.10.2014 року їй подзвонила ОСОБА_16 та повідомила, що її б`є ОСОБА_7 . Вона з ОСОБА_18 змушені були піти до ОСОБА_7 . Піднявшись на третій поверх, постукали в їх кімнату, двері відчинив ОСОБА_7 , який був у нетверезому стані, ОСОБА_16 стояла позаду, була заплакана та з розтріпаним волоссям, сказала, що її побив ОСОБА_7 , показала свій живіт, на якому були видні сліди від укусів. ОСОБА_9 стояв на порозі кімнати, в кімнату не заходив. ОСОБА_7 почав обзивати ОСОБА_9 , вона з ОСОБА_16 вийшли в коридор і почали швидко уходити. ОСОБА_9 йшов позаду них, через декілька хвилин вона повернула голову та побачила ОСОБА_9 у якого на животі була кров, він кричав щоб визвали швидку допомогу.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що 13.10.2014 року вона знаходилась з співмешканцем ОСОБА_7 в кімнаті, він був у нетверезому стані, почалась сварка на побутовому ґрунті, внаслідок якої ОСОБА_7 почав її душити, вкусив її за живіт, при цьому висловлювався нецензурною лайкою, розбив дзеркало у кімнаті. Вона подзвонила ОСОБА_14 , попросила допомоги. Через деякий час ОСОБА_14 прийшла з ОСОБА_9 . Вона чула як ОСОБА_7 та ОСОБА_9 лаються, бачила як вони штовхали один одного, вона забрала свої речі і з ОСОБА_14 попрямували до виходу з коридору, а ОСОБА_9 рухався за ними, повернувшись вона побачила як ОСОБА_7 вибіг з кімнати з ножем, бойко ОСОБА_19 став тікати. Бачила як ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_9 з ножем в руках, став розмахувати ножем, ОСОБА_9 відмахувався руками від нього. Вони з ОСОБА_14 стали бігти вниз, чула, що ОСОБА_9 кричав щоб визвали швидку допомогу. Кількість ударів та механізм нанесення ударів ножем вона не бачила, оскільки з її місця розташування цього не було видно.
Свідок ОСОБА_20 , підтвердила факт що 13.10.2014 року після 17.00год. між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 проходив конфлікт, як вона зрозуміла з-за ОСОБА_16 . Коли вона вийшла з кухні в коридор, побачила за вхідними дверима коридору на сходинковому майданчику знаходились ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , при цьому, ОСОБА_7 тримав ОСОБА_9 за шию однією рукою, а іншою рукою, у якій знаходився предмет зовні схожий на ніж, наніс декілька ударів ОСОБА_9 в тулуб. Куди саме і скільки було ударів сказати не може. Пізніше на сходинковому майданчику бачила велику калюжу крові.
Причетність ОСОБА_7 до спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 підтверджені також протоколом огляду місця події: від 13.10.2014 року, відповідно до яких на сходинковому майданчику на третьому поверсі, вилучено змиви №1 на марлевий тампон з речовиною схожою на кров, другий тампон зі сходинкового майданчику в під`їзді між другим та третім поверхом, дерев`яну дошку; протоколом огляду за місцем проживання ОСОБА_14 , виявлено чоловічу спортивну майстерку сірого кольору з плямами бурого кольору зовнішньо схожими на кров та чохол з фотоапарату «Canon» з плямами бурого кольору зовнішньо схожими на кров, вказані речі належать ОСОБА_9 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.10.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено та вилучено спортивні штани, кросівки; протоколом огляду від 17.10.2014 року, на вилучених у ОСОБА_7 спортивних брюках темно-синього кольору, при огляді в променях безтіньової лампи виявлено множинні плями схожі на кров, що виявлені на передній частині брюк; протоколом обшуку від 16.10.2014 року, кімнати ОСОБА_7 , відповідно до якого виявлено кухонний ніж з пластмасовою ручкою жовтого кольору зі вставками коричневого кольору, ніж кухонний з пластмасовою ручкою сине - білого кольору. Висновком імунологічної експертизи №230 від 20.11.2014 року, кров на спортивних брюках, вилучених у ОСОБА_7 в ході обшуку, , на кросівках, вилучених в ході обшуку підозрюваного ОСОБА_7 та на тампонах і змивах, вилучених в ході огляду місця події, знайдена кров, яка могла походити як від потерпілого ОСОБА_9 так і підозрюваного ОСОБА_7 .
Згідно з висновком експерта судово-медичної експертизи №1466 від 14.11.2014 року, ОСОБА_9 спричинені: колото-різана рана передньої поверхні грудної клітини зліва в 6 міжребрині проникаюча в ліву половину грудної клітини з пошкодженням нижньої долі легені, ускладненого гемопневмотораксом, колото-різана рана в 3 міжребрині, різана рана спинки носа, утворились від дії колюче-ріжучого предмета (предметів), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Відповідно до висновку експерта-цитолога судово-медичної експертизи №122-Ц від 20.11.2014 року, на клинку ножа з металевою пластмасовою ручкою, виявленого під час обшуку, знайдено сліди крові, які могли походити від особи з такою ж групою крові, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_9 .
Ствердження обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про те, що він не мав наміру на вбивство потерпілого ОСОБА_9 , а змушений був захищатись, спростовується тим, що він застосовуючи колюче-ріжучий предмет (ніж), наніс удари в життєво важливі органи потерпілого, чим заподіяв тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, коли той уходив від його переслідування, а не нападав на нього. Ці обставини належним чином досліджені у судовому засіданні, судом правильно встановлені фактичні обставини у кримінальному проваджені та дана правильна оцінка його діям, а також правильно судом зроблено висновок про намагання уникнути від відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину та не прийняв їх до уваги.
Відповідно до акту експерта судово-психіатричної експертизи №531 від 30.10.2014 року, ОСОБА_7 хронічним психічним захворюванням в розумінні ч.2 ст.19 КК України, не страждав і не страждає, виявляє ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості по імпульсивному типу. В період часу, що інтересує слідство, у нього не було будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, тоді міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На теперішній час він також усвідомлює значення своїх дій та керує ними. Застосуванню примусових заходів медичного характеру не потребує. Стан алкогольного сп`яніння вплинув на скоєння злочину.
Тому посилання захисника ОСОБА_8 під час апеляційного провадження на те, що ОСОБА_7 не міг відповідати за свої вчинки, не відповідає дійсності та спростовується показами свідків, яки були безпосередньо очевидцями злочину також не підтвердили цей факт і свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_21 , які були допитані під час апеляційного розгляду кримінального провадження за клопотанням захисника, а лише охарактеризували ОСОБА_7 , як спокійну не конфліктну особу.
Таким чином, твердження апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він злочин не вчиняв і у справі відсутні докази, які підтверджують його винуватість є безпідставними і не ґрунтуються на матеріалах провадження. Також не знайшли свого підтвердження посилання адвоката ОСОБА_8 на те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення захищаючись, або під час особливого хвилювання.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, за який він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження і підтверджується наведеними у вироку доказам та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції, згідно з вимогами ст.65 КК України, врахував як характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, так і дані, що характеризують особу, а також обтяжуючі і пом`якшуючі обставини. Крім цього, суд першої інстанції врахував суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, та в достатній мірі обґрунтував своє рішення про те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, скоєне ним кримінальне правопорушення є особливо тяжким злочином, замах на вчинення злочину є закінченим, оскільки ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тому його виправлення та перевиховання неможливо без його ізоляції від суспільства.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування чи зміну вироку щодо ОСОБА_7 по справі не встановлено.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що підстав для скасування вироку немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.404,405, 407 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу з доповненнями захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 15.04.2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набуває законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2