У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
24 грудня 2015 року м. Рівне

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_2 (далі-прокурор) на вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 квітня 2014 року у кримінальному провадженні №0000740 відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.119 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 квітня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Судом також було вирішено питання щодо речових доказів.

Не погодившись з вироком, прокурор оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить вирок скасувати та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити покарання останньому у виді восьми років позбавлення волі.

Колегією суддів судової палати з розгляду кримінальний справ Апеляційного суду Рівненської області від 02 липня 2014 року зазначений вирок суду першої інстанції було скасовано та ухвалено новий вирок, яким дії обвинуваченого ОСОБА_3 були перекваліфіковані з ч.1 ст.119 КК України на ч.2 ст.121 КК України та було призначено покарання останньому у виді семи років позбавлення волі. Судом було вирішено питання щодо речових доказів та стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи в сумі 391 (триста дев`яносто одна) грн. 20 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05 лютого 2015 року зазначений вирок суду апеляційної інстанції був скасований та призначений новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Вироком Апеляційного суду Рівненської області від 18 березня 2015 року вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 квітня 2014 року відносно ОСОБА_3 був скасований, а ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді семи років позбавлення волі. Судом також було вирішено питання щодо речових доказів та стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи в сумі 391 (триста дев`яносто одна) грн. 20 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02 грудня 2015 року вирок Апеляційного суду Рівненської області від 18 березня 2015 року відносно ОСОБА_3 було скасовано, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначений новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, розглянувши апеляційну скаргу прокурора вважаю, що її зміст не відповідає вимогам ст.396 КПК України, а тому її слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Зокрема, за вимогами вказаної норми закону, в апеляційній скарзі має бути зазначено судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив, вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обгрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необгрунтованість судового рішення; клопотання про дослідження доказів.

Якщо в апеляційній скарзі зазначаються обставини, які не були досліджені в суді першої інстанції, або докази, які не подавалися суду першої інстанції, то в ній зазначаються причини цього.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, апеляційний суд вправі скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Згідно ч.1 ст.420 цього Кодексу суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: 1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; 2) необхідності застосування більш суворого покарання; 3) скасування необгрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; 4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

За вимогами ч.1 ст.421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
Прокурор, висловивши прохання про скасування вироку суду першої інстанції та постановлення нового судом апеляційної інстанції, покликаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та керуючись при цьому п.2 ч.1 ст.409 КПК України, не зазначив жодної з підстав, передбачених ч.1 ст.420, ч.1 ст.421 КПК України, які встановлюють вичерпний перелік випадків для скасування вироку суду першої інстанції і ухвалення нового судом апеляційної інстанції, що позбавляє суд апеляційної інстанції прийняти законне та обгрунтоване рішення.

Зазначені норми закону для постановлення апеляційним судом нового вироку такої обставини як „невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження не містять.
До того ж, зазначивши у апеляційній скарзі, що суд першої інстанції безпідставно належним чином не дослідив та не оцінив докази у справі та при цьому перекваліфікував дії винної особи на ч.1 ст.119 КК України, прокурор при цьому не зазначив, які докази належним чином не досліджені, і як вони впливають на вину винної особи, чи потрібно їх досліджувати в суді апеляційної інстанції, чи заявляв клопотання прокурор про їх дослідження в суді першої інстанції. Відповідно до вимог ч.3 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції не позбавлений права повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за відповідних умов.

У п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 1 „Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку зазначено, що, виходячи з принципу безпосередності дослідження доказів апеляційний суд не справі дати їм іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції, якщо їх не було досліджено під час апеляційного розгляду справи.

Із апеляційної скарги прокурора вбачається, що він фактично висловив клопотання про перекваліфікацію дій винної особи з ч.1 ст.119 КК на ч.2 ст.121 КК України, не зазначивши при цьому яким чином суд апеляційної інстанції повинен дати іншу оцінку доказам, дослідженим в суді першої інстанції.

Крім того, у разі подання до апеляційного суду уточнюючої апеляційної скарги, прокурору необхідно подати копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга, відповідно до вимог п.6 ч.4 ст.396 КПК України ( 5 екз.)

Згідно ч.1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу. Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.399 КПК України, суддя-доповідач,-

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_2 на вирок Володимирецього районного суду Рівненської області від 18 квітня 2014 року, у кримінальному провадженні №0000740 відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.119 КК України - залишити без руху.

Надати прокурору 15 (п`ятнадцять) днів для усунення недоліків апеляційної скарги, який починає вираховуватись з дня отримання ним копії даної ухвали.

Копію первинної апеляційної скарги надіслати прокурору для відома.

Копію ухвали невідкладно надіслати прокурору на адресу: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1