Дата документу Справа № 330/876/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №330/876/15-к Головуючий 1 інст. ОСОБА_1
№ провадження 11-кп/778/1589/15 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.336 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 з апеляційною скаргою прокурора прокуратури Якимівського району Запорізької області ОСОБА_9 на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ровеньки Луганської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ст.336 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не обирався.

За вироком суду, 18 лютого 2015 року о 12 годині 30 хвилин військовозобов`язаний запасу, прапорщик Збройних Сил України ОСОБА_8 був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вручення виписаної на його ім`я повістки за призовом на військову службу у Збройні Сили України по частковій мобілізації, однак ОСОБА_8 усупереч вимогам ст.65 Конституції України, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15 від 14 січня 2015 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, отримавши повістку з роз`ясненнями та вимогою прибути 19 лютого 2015 року о 08 годині 00 хвилин, без поважних причин умисно не прибув у вказаний в повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 , для відправлення у команді НОМЕР_1 за військовою спеціальністю «стрілець» (ВОС №100), на укомплектування військової частини НОМЕР_2 та подальшого проходження служби в лавах Збройних сил України, тим самим ухилився від призову на військову службу за мобілізацією.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи обставин кримінального провадження, доведеність вини та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 , просить вищевказаний вирок суду скасувати в частині призначеного судом покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, а в іншій частині вирок суду залишити без змін. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд, призначаючи покарання із застосуванням ст.75 КК України, недостатньо об`єктивно оцінив обставини кримінального правопорушення, що впливають на ступінь його тяжкості.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і наполягав на скасуванні вироку суду першої інстанції, та ухваленні нового вироку; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення зазначеного у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, оскільки вони учасниками судового провадження не оспорювалися.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ст.336 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд призначив з дотриманням вимог ст.65 КК України. При цьому суд врахував особу обвинуваченого, який повністю визнав свою провину, щиро покаявся у скоєному, за місцем проживання характеризується посередньо. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, фактичних обставин справи, та відомостей про особу обвинуваченого у їх сукупності, суд зробив правильні висновки про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, з призначенням покарання в межах санкції статті за вчинене ним кримінальне правопорушення, та із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України. При цьому суд першої інстанції належним чином вмотивував своє рішення.

Доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, є безпідставними.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора прокуратури Якимівського району Запорізької області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2015 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ст.336 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ: