Провадження № 11-кп/792/520/15
Справа № 686/8454/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого -
цивільного позивача ОСОБА_7 ,
а також представника
ТОВ «Старокостянтинівцукор»,
адвоката ОСОБА_8 ,
представників ПАТ «Хмельницькгаз» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 січня 2015 року за № 0000032, за апеляційними скаргами ТОВ «Старокостянтинівцукор» та потерпілого ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 26 червня 2015 року,-
в с т а н о в и л а:
Цим вироком:
ОСОБА_11 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні син 2004 року народження, водія ПАТ «Хмельницькгаз», з середньою освітою, не судимого,-
засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування основного покарання з випробуванням і з встановленням іспитового строку 2 роки.
Стягнуто з ОСОБА_11 судові витрати за проведення комплексної автотехнічної експертизи № 69А від 19 березня 2015 року в розмірі 736 грн. 56 коп.
Стягнуто з ПАТ «СК «Саламандра Україна» на користь: ОСОБА_7 16703 грн. 04 коп. шкоди, завданої здоров`ю та 835 грн. 17 коп. моральної шкоди; ТОВ «Старокостянтинівцукор» 49490 грн. матеріальної шкоди.
В решті позовів відмовлено.
Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
За вироком місцевого суду обвинувачений ОСОБА_11 приблизно о 22 год. 30 хв. 19 січня 2015 року, керуючи у темну пору доби в стані алкогольного сп`яніння автомобілем «Тoyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 170 км. 50 м. автодороги «Житомир-Чернівці» в напрямку м. Хмельницького, в порушення вимог п.п. 1.5 (1), 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1, 11.2, 11.4, 12.1, 12.2 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перетнув розділювальну смугу і виїхав на зустрічний напрямок руху, де допустив зіткнення з автомобілем «АUDI Q7», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_7 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить вирок місцевого суду змінити і цивільні позови його та ТОВ «Старокостянтинівцукор» задовільнити у повному обсязі.
Просить стягнути з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» на користь: його 49164 грн. 83 коп. моральної шкоди; ТОВ «Старокостянтинівцукор» 801612 грн. 60 коп. матеріальної шкоди.
Вважає, що судове рішення в частині відмови в задоволенні його позовних вимог та позовних вимог ТОВ «Старокостянтинівцукор» ухвалене без повного та всебічного з`ясування обставин справи з порушенням вимог матеріального і процесуального права.
На його думку суд помилково прийшов до висновку про те, що ОСОБА_11 самовільно і протиправно заволодів належним ПАТ «Хмельницькгаз» автомобілем «Тoyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Вважає, що судом не було враховано, що на момент скоєння ДТП ОСОБА_11 працював водієм 1-го класу і керував автомобілем «Тoyota Camry» на підставі дорожного листа № 17878, виданого на 17-18 січня 2015 року, в якому було зазначено час виїзду із гаража та показники спідометра автомобіля при виїзді. У відповідній графі дорожного листа в наявності є підпис водія ОСОБА_11 , яким він засвідчив факт прийняття цього автомобіля.
Відповідно до наказу № 231 від 17.06.2014 року ПАТ «Хмельницькгаз» автомобіль «Тoyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 був закріплений за ОСОБА_11 , а за наказом № 381 від 05.09.2014 року дозволена стоянка зазначеного автомобіля за адресою Красилівська філія ПАТ «Хмельницькгаз» у м. Красилові.
За таких обставин, на думку потерпілого, автомобіль «Тoyota Camry» не вибув із володіння ПАТ «Хмельницькгаз», а тому шкоду, завдану працівником цього товариства, має відшкодувати юридична особа, тобто ПАТ «Хмельницькгаз» на підставі ст. 1172 ЦК України.
В апеляційній скарзі директор ТОВ «Старокостянтинівцукор» просить вирок місцевого суду змінити, а цивільні позови ТОВ «Старокостянтинівцукор» та потерпілого ОСОБА_7 до ПАТ «Хмельницькгаз» задовільнити в повному обсязі.
Просить стягнути з ПАТ «Хмельницькгаз» на користь: ТОВ «Старокостянтинівцукор» 801612 грн. 60 коп. матеріальної шкоди; ОСОБА_7 49164 грн. 83 коп. моральної шкоди.
На його думку місцевий суд помилково дійшов висновку про те, що ОСОБА_11 самовільно і протиправно заволодів автомобілем, а тому в жодній мірі відповідальність за заподіяння шкоди не може бути покладена на ПАТ «Хмельницькгаз». Вказує, що такі висновки суду не підтверджуються жодними доказами, дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження та не відповідають фактичним обставинам вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до наказу № 231 від 17 червня 2014 року автомобіль «Тoyota Camry», держномер НОМЕР_1 , був закріплений за ОСОБА_11 . На момент скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_11 керував автомобілем на підставі дорожного листа, виданого йому ПАТ «Хмельницькгаз». Тобто, на момент скоєння ДТП автомобіль «Тoyota Camry» не вибував із володіння ПАТ «Хмельницькгаз», а тому шкоду завдану його працівником має відшкодувати вказана юридична особа на підставі ст. 1172 ЦК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення: представника потерпілого ОСОБА_7 , а також ТОВ «Старокостянтинівцукор» адвоката ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційних скарг; представників ПАТ «Хмельницькгаз» ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які просили вирок місцевого суду залишити без зміни; прокурора про необхідність задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вони підлягають до часткового задоволення, а вирок в частині вирішення цивільних позовів потерпілого ОСОБА_7 та ТОВ «Старокостянтинівцукор» скасуванню з призначенням нового судового розгляду в місцевому суді в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_11 , який керував транспортним засобом, у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наведених у вироку обставин є обгрунтованим та не оспорюється в апеляційних скаргах, як не оспорюється у них і правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 286 КК України, так і правильність призначеного покарання.
Що стосується правильності вирішення цивільних позовів, то апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.
В ч. 1 ст. 412 КПК України виписано, що істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_11 не обвинувачувався у неправомірному (незаконному) заволодінні транспортним засобом «Тoyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Також і місцевий суд у вироку не вказав, що зазначеним транспортним засобом ОСОБА_11 заволодів неправомірно.
Разом з тим, мотивуючи підстави стягнень з ПАТ «СК «Саламандра-Україна» на користь: потерпілого ОСОБА_7 шкоди, заподіяної здоров`ю та моральної шкоди, ТОВ «Старокостянтинівцукор» матеріальної шкоди, суд першої інстанції погодився з доводами представників відповідача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» про те, що водій ОСОБА_11 протиправно заволодів належним товариству автомобілем «Тoyota Camry».
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 6 (абзац 4) своєї постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» на особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частина третя і четверта статті 1187 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наказом № 137-п від 02 листопада 2009 року ОСОБА_11 був прийнятий на роботу у ПАТ «Хмельницькгаз» водієм першого класу гаража по переводу з Красилівської філії товариства.
Відповідно до наказу № 231 від 17 червня 2014 року за ОСОБА_11 був закріплений належний ПАТ «Хмельницькгаз» автомобіль «Тoyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 . А згідно наказу товариства № 381 від 05 вересня 2014 року місцем стоянки зазначеного автомобіля визначена територія Красилівської філії ПАТ «Хмельницькгаз» у м. Красилові, на яку мав вільний доступ ОСОБА_11 .
Відповідно до подорожного листа № 17878, виданому ОСОБА_11 на 17-18 січня 2015 року, зазначено час виїзду із гаража на автомобілі «Тoyota Camry», показання спідометра і підпис водія ОСОБА_11 , яким він засвідчив факт прийняття автомобіля. Відмітки у подорожному листі про час повернення автомобіля у гараж, підписи ОСОБА_11 про здачу автомобіля та прийняття його механіком у відповідних графах відсутні.
Проте, у вироку суд не зазначив, чому він відкинув зазначені докази, а взяв до уваги лише докази представників ПАТ «Хмельницькгаз» про те, що близько 22 год. 18 січня 2015 року ОСОБА_11 за відсутності належних правових підстав (подорожних листів, наказів, розпоряджень керівників товариства тощо) самовільно, неправомірно заволодів службовим автомобілем «Тoyota Camry» з метою використання в особистих цілях (т. 1, а.к.п. 63-68).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 411, 412, 415, 418, 419, 424 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
Апеляційні скарги потерпілого цивільного позивача ОСОБА_7 та цивільного позивача ТОВ «Старокостянтинівцукор» задовільнити частково.
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 26 червня 2015 року стосовно ОСОБА_11 в частині вирішення цивільних позовів потерпілого цивільного позивача ОСОБА_7 та цивільного позивача ТОВ «Старокостянтинівцукор» скасувати і призначити новий судовий розгляд в Хмельницькому міськрайонному суді в порядку цивільного судочинства в іншому складі суду.
В решті вирок залишити без зміни.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:/підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2