АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Номер провадження: 11-сс/796/1683/2015 Суддя 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 179 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 та змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт по 10.08.2015р. включно, з покладанням певних обов`язків, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Київ, українець, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працюючий, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пп.6,12 ст. 115, ч.3 ст.289 КК України.
Згідно з оскаржуваною ухвалою, проаналізувавши положення статей 177, 183, 194 КПК України у зв`язку з положеннями глави 4 КПК України, а також навівши рішення ЄСПЛ, слідчий суддя дійшов висновку про наявність в діях підозрюваного ознак кримінального правопорушення передбаченого пп.6,12 ст. 115, ч.3 ст.289 КК України

Слідчий суддя також, врахував, що попередня кваліфікацій дії ОСОБА_8 може бути змінена та його діям надана інша кримінально-правова оцінка.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування дійшов висновку, що такі дії цілком ймовірні з огляду на покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винуватим.

Також, слідчий суддя визнав реально існуючими ризики можливого знищення або спотворення підозрюваним речових доказів, які не перебувають під контролем слідчого.

Разом з цим слідчий суддя не погодився з думкою слідчого щодо наявності ризиків вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення та ризиків незаконного впливу на потерпілу та свідків.

Крім наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що наводячи перелік слідчих дій, які необхідно виконати для завершення досудового розслідування, слідчий не зазначив, який ним вбачається зв`язок між триманням ОСОБА_8 під вартою та їх проведенням, яким чином підозрюваний може перешкодити отриманню висновків раніше призначених експертиз зміні пред`явленої підозри тощо.

Не ставлячи під сумнів необхідність проведення низки слідчих та процесуальних дій для завершення розслідування, слідчий суддя прийшов до висновку, що цей факт не є визначальним для продовження до п`яти місяців строку тримання особи під вартою та прокурором не доведено, що інші, більш м`який захід не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, в своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2015 року та через не скасування повідомлення про підозру щодо ОСОБА_8 , обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування автор апеляції посилається на наступне.

Судовий розгляд здійснено за участю неналежного прокурора, оскільки прокурор має здійснювати свої повноваження від початку до кінця кримінального провадження за винятком випадків передбачених ч.4,5 ст.36 ч.3 ст.ст.313, 341 КПК України, яких у цьому випадку не було. Слідчим суддею були порушені вимоги ст. 94 КПК України в частині відсутності оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття правильного, законного та обґрунтованого рішення.

Також, апелянт вважає, що мали місце порушення вимог ст. 194 КПК України а саме відсутність доказів наявності обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 за обвинуваченням передбаченим ст. 289 КК України через відсутність у останнього навичок управляння транспортним засобом і відсутністю в диспозиції ст. 289 КК України іншого способу заволодіння.

Разом з цим, у порушення вимог ст. 193 КПК України, слідчий суддя відмовив у задоволені клопотання захисту про дослідження показань підозрюваного ОСОБА_10 та інших на спростування повідомлення про підозру.

Крім цього, апелянт зазначає, що слідчий суддя не назвав докази, які обґрунтовують та свідчать про існування ризиків.

Додатково захисник послався на порушення, які мали місце під час затримання ОСОБА_11 , щодо моменту затримання (ст.209 КПК України) та відсутності ознак безпосередності та щойності, передбачених ст. 208 КПК України, як навів і факти порушень національного та міжнародного законодавства, які, на його думку, були вчинені слідчим та оперативними співробітниками.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, позицію прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Слідчий суддя встановив, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень є обґрунтованою, підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньо для продовження дії запобіжного заходу.

Також слідчий суддя дослідив доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання під вартою. Так, для завершення розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, без яких неможливо завершити досудове розслідування та скласти обвинувальний акт.

Перевіривши доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх часткову обґрунтованість, оскільки не погодився з доводами слідчого щодо можливості підозрюваного перешкоджати отриманню висновків раніше призначених експертиз та зміни пред`явленої підозри.

При цьому суддя врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обґрунтовано підозрюється, дані про особу ОСОБА_8 , та дійшов висновку про наявність достатніх стримуючих факторів, які дозволять менш суворому запобіжному заходу запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо відсутності необхідності застосування виключного запобіжного заходу, оскільки слідчий та прокурор не довели такої необхідності.

Доводи апелянта щодо відсутності доказів обґрунтованої підозри, порушень положень ст.ст.193,194, положень Конвенції, висновків слідчого судді з цього приводу не спростовують, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали, навіть з огляду на те, що апелянт просить застосувати щодо підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід, що можливо лише за наявності доказів обґрунтованої підозри.

Посилання автора апеляції на порушення слідчим суддею положень ст.ст. 94, 199 КПК України не містять обґрунтування того, чому апелянт дійшов такого висновку, а колегією суддів будь-яких підстав в обґрунтування цього не встановлено.

Також, не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали посилання апелянта на порушення положень ст.ст.208,209 КПК України, а саме незаконного затримання підозрюваного після спливу тривалого часу з дати інкримінованих йому правопорушень, оскільки за результатом розгляду в задоволені клопотання слідчого було відмовлено та ОСОБА_8 звільнено з-під варти.

Будь-яких істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог закону та обґрунтованим, так як ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга, з викладених в ній доводах, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2015року, якою змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт по 10.08.2015року включно, з покладенням певних обов`язків, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3