УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/7249/14-к

17 червня 2014 року Суворовський районний суд міста Херсона у складі:

Головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

представника ВК №61: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього амністії, -

встановив:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього амністії. Значив, що вважає себе особою, яка підпадає під дію Закону України Про амністію у 2014 році.

В судовому засіданні прокурор висловив думку про те, що у задоволені клопотання слід відмовити з огляду на те, що засуджений ОСОБА_5 має більше двох судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів.

Представник ВК №61 просив відмовити у задоволенні клопотання з підстав, аналогічних тим, на які послався прокурор.

Засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши надані суду документи та проаналізувавши наведені у клопотанні доводи, суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Закон України Про амністію у 2014 році передбачає перелік осіб, щодо яких амністія не застосовується, зокрема у ст. 8 цього ж Закону вказано, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України Про застосування амністії в Україні.

Пунктом в ст. 4 Закону України Про застосування амністії в Україні, передбачена заборона застосування амністії до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів.

З характеристики на засудженого, дані якої узгоджуються з даними вимоги щодо судимості, видно, що ОСОБА_5 є особою, раніше судимою за тяжкі злочини, зокрема: вироком Тивровського районного суду Вінницької області від 31.05.2001 року за ч. 3 ст. 140 КК України, вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.11.2001 року за ч. 3 ст. 185 КК України, вироком Жмеринського міського суду Вінницької області від 26.02.2007 року за ч. 2 ст. 186 КК України. В ВК №61 відбуває покарання, призначене вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 25.03.2010 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України на 6 років позбавлення волі.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_5 є особою, чотри рази засудженою за злочини, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими, судимість за які не знята і не погашена.

Таким чином, ОСОБА_5 відноситься до осіб, до яких відповідно до положень п. в ст. 4 Закону України Про застосування амністії в Україні амністія не може бути застосована.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. 537 КПК України, ст. 8 Закону України Про амністію в 2014 році, суд -

постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього амністії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

Суддя: ОСОБА_1