06.11.2015
Справа № 642/7381/15-к
Провадження 1кс/642/2820/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«06» листопада 2015 р. слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні №0002046 від 24 березня 2013 року слідчим слідчого відділу ХМУ ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_3 клопотання про привід свідка, -

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням в якому просить допитати як свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Ленінським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 23 січня 1998 року, на 10 годину 30 хвилин 06 листопада 2015 року до слідчого відділу ХМУ ГУМВС України в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ярославська, 1/29, кабінет № 605 до слідчого ОСОБА_3 для допиту у процесуальному статуті - свідка, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0002046 від 24 березня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, а саме знищення майна гр. ОСОБА_5 ..

В ході досудового розслідування встановлено, що в провадженні слідчого відділу Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області знаходиться кримінальне провадження кримінальне провадження №0002046, розпочате 24 березня 2014 року слідчим відділом Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 194 КК України, тобто умисне знищення чужого майна, що нанесло збитки у великих розмірах.

Так, 23 березня 2013 року до Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 , який вказує на те, що чиновники Харківської міської ради та виконкому знищили належне йому майно (гаражі), розташовані за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Крім того, у проваджені СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000151 (об`єднане з кримінальним провадженням №0002046) розпочате 10 березня 2015 року прокуратурою Харківській області за фактом виконання працівниками міліції Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області своїх обов`язків під час звільнення земельних ділянок по АДРЕСА_4 від забудов (гаражів), що належать ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, кваліфікація якого в подальшому 02 квітня 2015 року змінена, правопорушення кваліфіковане за ознаками ч. 1 ст. 194 КК України.

Відповідно до матеріалів провадження: за результатами проведеної виконавчими органами Харківської міської ради перевірки встановлено, що земельні ділянки по АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_2 , використовується гр. ОСОБА_5 на підставі Державних актів, які визнані недійсними рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року у справі № 2-6533/11, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18 березня 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2013 року, про що управлінням земельних відносин Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради та Інспекцією з благоустрою м. Харкова складено відповідні акти.
Вищевказаним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова визнано недійсним свідоцтво про право власності від 22 лютого 1999 року № 8, видане ОСОБА_5 Дзержинською районною радою на гараж літ. «А» пл. 41,4 кв.м. по АДРЕСА_2 .
Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 березня 2013 року № 152 «Про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан» до переліку об`єктів, від яких звільняється територія м. Харкова включено огорожу по вул. Рязанській, 22, та капітальний гаражний бокс з огорожею по АДРЕСА_2 .
22 березня 2013 року виконавчими органами Харківської міської ради в межах наданих повноважень спільно з комунальними підприємствами міста вжиті заходи по звільненню території міста від вищевказаних об`єктів по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , в результаті чого забудови гр. ОСОБА_5 за вищевказаними адресами гаражний бокс та огорожа, а також садові насадження, знесені при зазначених обставинах.
10 вересня 2015 року постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 березня 2013 року № 152 «Про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан» в частині п.п. 22 та 23 додатку визнано незаконним та скасовано в частині включення огорож садових ділянок по АДРЕСА_3 та по вул. Мінській, 77-Б, капітального гаражного боксу на два гаражі до переліку самовільно розміщених об`єктів, від яких звільняється територія м. Харкова з ціллю відновлення, належного утримання та приведення в придатний для використання територіальною громадою міста стан, а також визнані неправомірні дії посадових осіб та комунальних служб Харківської міської ради, які мали місце 22 березня 2013 року при виконанні рішення виконавчого комітету Харківської міської ради.
Також встановлено, що після рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року у справі № 2-6533/11, 19 березня 2013 року службовими особами Харківської міської ради, а саме заступником начальника управління начальником інспекції з благоустрою та екології м. Харкова Управління екології та благоустрою Департаменту комунального господарства Харківської міської ради ОСОБА_4 , та двома іншими службовцями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був складені акти № 265/13 та 266/13, про виявлення самовільно розміщених об`єктів, за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , де розміщувалося майно гр. ОСОБА_5 . Окрім цього, 19 березня 2013 року ОСОБА_4 підписані Приписи № 546 та № 547 про добровільне звільнення території м. Харкова, які не були вручені ОСОБА_5 під підпис, і зазначені документи стали підставою для прийняття рішення виконавчим комітетом Харківської міської ради від 20 березня 2013 року № 152 «Про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан», до додатку якого було внесено земельні ділянки адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 .
22 березня 2013 року ОСОБА_4 приймав участь у звільненні території за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , після чого разом з іншими чиновниками підписав акти № 265/13-С та № 266/13-С про проведення звільнення території від самовільно розміщених об`єктів.
У зв`язку з викладеним, в ході досудового розслідування виникла необхідність у допиті в якості свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Ленінським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 23 січня 1998 року, для з`ясування обставин складання вищевказаних документів за його підписом, та встановлення істини у зазначеному кримінальному провадженні.
Так, 06 жовтня 2015 року ОСОБА_4 виписана повістка про виклик та явку до слідчого СВ ХМУ ОСОБА_3 на 10 годину 30 хвилин 15 жовтня 2015 року, яка направлена рекомендованим листом з повідомленням, але по закінченню терміну зберігання без отримання вказаний лист повернувся до СВ ХМУ.
22 жовтня 2015 року слідчим СВ ХМУ ОСОБА_9 вручена під розпис ОСОБА_4 повістка про виклик та явку до слідчого СВ ХМУ ОСОБА_3 на 14 годину 30 хвилин 27 жовтня 2015 року.
Крім того, 26 жовтня 201 року слідчим СВ ХМУ ОСОБА_9 з ціллю вручення ОСОБА_4 повторної повістки про виклик до слідчого СВ ХМУ ОСОБА_3 на 16 годину 00 хвилин 29 жовтня 2015 року, здійснювався вихід за адресою його мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , але двері за вказаною адресою ніхто не відкрив, від сусідів отримано підтвердження, що зазначений громадянин мешкає за цією адресою, але від надання письмових пояснень та отримання для передачі повістки вони відмовилися, у зв`язку з чим повістка була залишена у почтовому ящику кв. АДРЕСА_5 .
Однак за викликом свідок ОСОБА_4 не з`явився, про поважні причини неприбуття встановлені ст.138 КПК України не повідомив.

Суд, вислухавши слідчого, який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Як зазначено у ч. 3 ст. 140 КПК України привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.

Причини неявки особи мають бути перевірені до здійснення приводу. Якщо наявна поважна причина, то привід не застосовується, а особа повторно викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду. При наявності поважної причини неприбуття підозрюваний, обвинувачений або свідок зобов`язані заздалегідь повідомити особу, яка здійснила виклик. Таким чином, можливість застосування приводу визначається не кількістю здійснених викликів, а фактом неявки викликаної у встановленому законом порядку особи при відсутності у неї поважних причини.

Згідно ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого не прибуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру мінімальної заробітної плати -у випадку не прибуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати - у випадку не прибуття на виклик слідчого судді, суду. У встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід. За злісне ухилення від явки свідок, потерпілий несе відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

У зв`язку з тим, що в клопотанні слідчого не має відомостей про підтвердження отримання громадянином ОСОБА_4 повістки про виклик або ознайомлення з її змістом, відповідно до ст. 136 КПК України, суд вважає, що не має підстав, передбачених ст. ст. 136, 139-140 КПК України, щодо здійснення приводу.

Таким чином, вищезазначені обставини дають суду підстави для висновку необхідність відмови слідчому в поданому ним клопотанні.

Слідчим не було надано доказів, щодо належного виклику особи для допиту в якості свідка, пов`язаних із необхідністю застосування його приводу.

На підставі викладеного і керуючись ст. 140 КПК України, -

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 про здійснення приводу свідка - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1