ВИРОК
Іменем України
15.10.2015 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001624 від 29.05.2014 рокуза підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Радивилів, Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна,
за участю потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:
Судом встановлено, що 23.05.2014 року ОСОБА_4 в дообідній період часу, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, викрав майно ОСОБА_5 , а саме гроші в сумі 500 грн., 40 євро, що згідно курсу НБУ еквівалентно 640 грн. 40 коп. Та ноутбук ASUS X550СС серійний номер D9N0WU051159379 вартістю 4880 грн., чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 6020, 40 грн.
В подальшому, ОСОБА_4 викрадений ноутбук передав в якості закладу в ПТ «Ломбард партнер» Вівенко і Компанія» терміном з 23.05.2014 року по 30.05.2014 року й прострочив термін оплати фінансового кредиту та нарахованих за ним процентів у зв`язку з цим кредитом заставне майно було реалізовано.
Відтак, ч.1 ст.185 КК України передбачено відповідальність за кримінальне правопорушення винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_4 , оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що завдана злочином шкода відшкодована ним, подав до суду заяву про визнання винуватості, не заперечує проти не дослідження доказів щодо встановлення вини, розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Згідно вимог положень ст.349 КПК України суд визнає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який у вчиненому щиро кається, те що на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризуються позитивно, безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, сувернітету та територіальної цілісності України, завдана злочином шкода відшкодована в сумі 6000, 00грн. та вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому приходить до переконання, що покарання слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) грн., 00коп.
На підставі ст.70 КК України ОСОБА_6 визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) грн., 00коп.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1