Справа № 344/17/16-к
Провадження № 11-сс/779/8/2016
Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

складі суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 04 січня 2016 року про застосування до ОСОБА_7 , який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :
Оскарженою ухвалою задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 02 березня 2016 року.

Слідчий суддя свою позицію мотивував тим, що з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 01 січня 2016 року протягом дня, перебуваючи в за місцем проживання, по АДРЕСА_1 , розпивав спиртні напої спільно із своїми знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і в ніч на 02 січня 2016 року приблизно о 00 год. 30 хв., під час конфлікту із ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_9 , схопив з кухонної тумбочки кухонний ніж, яким умисно наніс ОСОБА_9 чотири цілеспрямованих удари у життєво важливі ділянки тіла, в тому числі спричинив дві колото-різані рани грудної клітки зліва з ушкодженням серця, що призвело до масивної внутрішньої крововтрати і від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий помер на місці.

І, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що можлива причетність ОСОБА_7 підтверджується зібраними доказами, зокрема показаннями свідків, іншими доказами та, керуючись змістом ст. ст. 131-133, 177, 183, 184, 194 КПК України, вважав, що виходячи з тяжкості кримінального правопорушення, оскільки злочин в якому підозрюється ОСОБА_7 відноситься до особливо тяжких, враховуючи, що доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме : підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, які являються його товаришами, а також враховуючи, що підозрюваний ніде не працює, джерело доходів його існування не відоме, проживає один, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, клопотання слідчого слід задовольнити, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу при обставинах у провадженні.

Захисник в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а на його думку в ході розгляду клопотання слідчого не було доведено наявності таких ризиків і не виключено можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Що при цьому не взято до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені статтею 178 КПК України, а саме дані про особу підозрюваного, в тому числі, що на його утриманні перебуває батько-пенсіонер, який є інвалідом за станом здоров`я.

Не взято до уваги і те, що всі свідки уже допитані, а тому ОСОБА_7 не може вплинути на їх показання, не врахував поведінку самого потерпілого, який першим почав конфлікт. Вважає, що має місце грубе порушення вимоги п. п. 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, якими передбачено, що обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В ході апеляційного розгляду захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_7 доводи апеляційної скарги підтримали.

Прокурор вважав, що підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, а доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі та обставинах кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали судового кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

В силу ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, при обранні яких слідчим суддею мають бути дотримані вимоги ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України.

Як підтверджують матеріали клопотання слідчого, оглянуті матеріали кримінального провадження та зміст оскарженої ухвали слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, навівши це по тексту ухвали, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, про які зазначено вище, при наявності яких застосування іншого запобіжного заходу, в тому числі і з врахуванням тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 , його особи, буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам, а доводи захисника, зазначені вище, про незаконність та невмотивованість ухвали слідчого судді є безпідставними, не ґрунтуються на конкретному законі та обставинах.

Зокрема, посилання на те, що слідчий суддя не у повній мірі дотримано вимоги ст. ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вмотивовані достовірними обставинами, а сам зміст ухвали та відповідні матеріали дають підстави прийти до висновку, що вказані вимоги закону дотримані, ОСОБА_7 підозрюється у особливо тяжкому злочині, зазначені ризики мають вказане підтвердження, хоч такий запобіжний захід і є винятковим, але в даному випадку є всі підстави для його обрання, в ході розгляду клопотання слідчого таке знайшло своє підтвердження.

Посилання захисника на те, що свідки вже дали показання і підозрюваний вже не зможе на них впливати не заслуговують на увагу, оскільки дані свідками в ході досудового розслідування показання не можуть бути взяті за основу в ході судового розгляду, суд буде брати за основу показання свідків саме в суді, а тому позиція слідчого судді про можливість впливу на свідків, які, крім того, є товаришами і добрими знайомими підозрюваного, відповідає фактичним обставинам у провадженні, в тому числі з врахуванням вказаного, а дані щодо особи підозрюваного з врахуванням інших обставин, в тому числі з врахуванням тяжкості обґрунтованої підозри, того що він відмовився давати показання по суті обставин, що мали місце, не дають підстав вважати рішення слідчого судді неправильним.

При викладених обставинах колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 04 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала слідчого судді та ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

С У Д Д І :

_________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2