УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського районного управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Германівка, Обухівського р-ну, Київської обл., українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
17 листопада 2015 року старший слідчий Дніпровського районного управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Клопотання погоджено з прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_3 .
Клопотання мотивовано тим, що 16.11.2015 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись неподалік будинку № 33 по вул. Празькій в м. Києві, разом з ОСОБА_7 помітли, раніше невідомого чоловіка. В цей час у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його в свою користь разом з ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , маючи єдиний злочинний намір, спрямований на вчинення, відкритого заволодіння чужого майна за попередньою змовою групою осіб, обрали предметом свого злочинного посягання чуже майно, а саме чоловічу куртку з кросівками, які знаходились на потерпілому ОСОБА_8 .
Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на відкрите заволодіння чужим майном за попередньою змовою, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 наздогнали та збили з ніг потерпілого ОСОБА_8 , який впав та в ході боротьби, наносили потерпілому ОСОБА_8 неодноразові удари руками, по різним частинам тіло будови, тим самим застосувавши під час відкритого заволодіння чужим майном насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Під час цього, ОСОБА_5 зняв з потерпілого ОСОБА_8 кросівки, які передав ОСОБА_7 , та куртку, яку залишив у себе.
Подолавши таким чином волю до опору потерпілого, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , відкрито за попередньою змовою групою осіб заволоділи майном потерпілого ОСОБА_8 , а саме курткою марки «Nikson», темно-синього кольору, вартістю 300 гривень та кросівками марки «Adidas», чорно-білого кольору, вартістю 500 гривень.
Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядившись на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 800 гривень.
16.11.2015 року, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
У клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що останній, вчинив умисний злочин, який йому інкримінується, а тому існує ризик, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілого та свідків, також ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від чотирьох до шести років та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити, оскільки вважає, що підозра є обґрунтованою, підтверджується, доданими письмовими доказами, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів. Зокрема, зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти інші правопорушення, впливати на потерпілого, свідків.
Захисник у судовому засіданні пояснила, що, на її думку, клопотання є необґрунтованим, оскільки як у самому клопотанні, так і в доданих до нього документах не наведено жодного доказу на рахунок того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, або впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, зазначила, що вважає, що її підзахисному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у нічний час, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.
Підозрюваний ОСОБА_5 також просив суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки вину визнає, просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. На даний час наявні ризики, які дають підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити інші правопорушення, може уникати від досудового розслідування, суду, тому слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 186, 193-196 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання Дніпровського районного управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Германівка, Обухівського р-ну, Київської обл., українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14 січня 2016 року до 03 години 40 хвилин.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі протягом дії ухвали.
В разі внесення застави ОСОБА_5 покласти на нього обов`язки:
1. прибувати за кожною вимогою до суду та до слідчого Дніпровського районного управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 .
2. не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.
Визначити двомісячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого Дніпровського районного управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва та слідчого суддю Дніпровського районного суду м. Києва.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваного ОСОБА_5 , він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: