Справа № 359/7823/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1265/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 18.11.2015

УХВАЛА
Іменем України
18 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

представника Березанської

ВК № 119 - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції з Бориспільською ВК № 119 кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білої Церкви Київської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
засудженого 7 березня 2012 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі.
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.03.2012 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.
16 вересня 2015 року Бориспільським міськрайоннимо судом Київської області у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що належних доказів які б підтверджували те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, як того вимагає ст. 81 КК України, матеріали справи не містять.
Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області скасувати та постановити нову, якою звільнити його від відбування покарання.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та ухвалена з порушенням кримінального процесуального законодавства. Зазначає, що судом не наведено конкретних обґрунтувань, які б слугували підставами для прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання. Також судом не взято до уваги докази, які наводились в клопотанні та те, що ОСОБА_7 стягнень не має, має одне заохочення.
Заслухавши доповідь судді, думки засудженого, прокурора, та представника ВК № 119, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були.
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Колегія суддів, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_7 , встановила, що надана адміністрацією ВК № 119 характеристика на засудженого ( а.с. 28) від 15.09.2015 року в частині відсутності у засудженого заохочень та те, що ОСОБА_7 не працює є необ`єктивною, оскільки викладені в ній відомості про особу засудженого не узгоджуються з фактичними обставинами відбування ним покарання.
Як вбачається з особової справи, постановою в.о. начальника Бориспільської ВК № 119 засудженому ОСОБА_7 31.07.2015 року оголошено вид заохочення « подяку » за сумлінну поведінку і ставлення до праці. Крім того, згідно довідки (а.с.34) під час відбування покарання ОСОБА_7 працював у ВК № 119 і отримував заробітну плату в розмірі 359 грн. за квітень - червень 2015 року.
Апеляційним судом також з`ясовано думки прокурора та представника ВК № 119 ОСОБА_8 , які вважали, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення і заслуговує на умовно дострокове звільнення від призначеного вироком суду покарання.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що сукупність вищевказаних обставин свідчить про те, що на даний час ОСОБА_7 довів своє виправлення і до нього можливе застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення апеляційним судом, яким слід задовольнити клопотання засудженого і звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2012 року умовно-достроково з Бориспільської виправної колонії № 119.

Головуючий:

Судді: