Справа № 11-1214 Головуючий у І інстанції Воробйова
Категорія 18 24.11.2011
УХВАЛА

Іменем України

24 листопада 2011 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді Ігнатюка О.В.

суддів Орла А.І., Гайдай Р.М.

з участю прокурора Стаховської Н.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції помічника Васильківського міжрайонного прокурора Куяна М.В. на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2011 року, яким :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, раніше судимого 08.02.2010 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу в сумі 1700 грн., прожива.чого ІНФОРМАЦІЯ_2, засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 3 роки та зобовязано повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і періодично зявлятися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_7, засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 2 роки та зобовязано повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і періодично зявлятися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів по справі.

Колегія суддів , -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані винними та засуджені за вчинення злочину при наступних обставинах.

05.02.2011 року близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_3 в с. Діброва Васильківського району таємно від оточуючих зайшли на подвіря будинку № 2 по вул. Грушевського, що належить ОСОБА_4, звідки викрали чавунну ванну вартістю 410 грн. та металевий каркас до криниці у вигляді трикутника звареного з металевих швелерів вартістю 200 грн.. Викраденим розпорядилися на власний розсуд, заподіявши тим самим потерпілому матеріальної шкоди на суму 610 грн..

На даний вирок суду прокурором, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції подана апеляція, в якій він не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації злочину, просить вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_2О скасувати та постановити свій вирок, яким визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі реально. В іншому просить вирок залишити без змін. Обґрунтовуючи свою апеляцію прокурор зазначає, що суд належним чином не мотивував свого рішення про застосування до Молодця ст. 75 КК України , а також не врахував особу засудженого, який має не погашену судимість, ніде не працює, не одружений, що вказує на соціально не активний спосіб життя. Вважає вирок явно не справедливим внаслідок його мякості.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію і просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_2 покарання скасувати та постановити свій вирок щодо нього, призначивши покарання, зазначене в апеляції, засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які вважають вирок суду законним та обґрунтованим і просять апеляцію залишити без задоволення, а вирок суду без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає.

У відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання : у межах санкції статті КК що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при призначення покарання засудженому ОСОБА_2, належним чином дотримані вимоги ст. 65 КК України. Зокрема, судом враховано тяжкість вчиненого злочину, особу засудженого, обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Свій висновок про необхідність призначення засудженому ОСОБА_2 покарання у вигляді позбавлення волі та можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд належним чином обґрунтував у вироку, зазначивши при цьому, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства. Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає посилання в апеляції прокурора, як на підставу що позбавляла можливості застосування судом ст. 75 КК України, що ОСОБА_2 не працює, не одружений, що вказує на соціально не активний спосіб життя, необґрунтованим. Наявність місця роботи та сімейний стан, в даному випадку не одружений, ніяким чином не впливає на висновок суду про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Наявність не погашеної судимості у ОСОБА_2 в даному випадку є кваліфікуючою ознакою злочину і це було враховано судом при призначенні йому міри покарання. Тому твердження в апеляції прокурора про неналежне врахування судом наявності у ОСОБА_2 непогашеної судимості, колегія суддів вважає безпідставним.

Безпідставним знаходить колегія суддів і посилання в апеляції прокурора на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості та особі засудженого внаслідок його мякості. Судом першої інстанції належним чином враховано вимоги ст. 65 КК України і тому колегія суддів вважає, що призначене покарання засудженому ОСОБА_2 в даному випадку є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим і не знаходить підстав для задоволення апеляції, а тому вважає за необхідне апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції, без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення, а вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.09.2011 року щодо ОСОБА_2, без змін.

Г О Л О В У Ю Ч И Й :

СУ Д Д І :