Справа № 1/0903/81/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2011 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

у складі : головуючого судді Данилюк М.П.,

секретаря Фурманюк В.М.,

з участю прокурора Хомина І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина справу про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодружений, тимчасово не працює, раніше не судимий за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 таємно викрав чуже майно поєднане з проникненням в житло та таємно викрав чуже майно чинене повторно.

Злочин вчинив при наступних обставинах: 14 червня 2011 року, в обідню пору, ОСОБА_1, будучи попередньо обізнаним про місце схованки грошей в цьому будинку, став наглядати за ним з метою вибору моменту вчинення крадіжки, та коли господарі, ОСОБА_2, залишать будинок, тоді він проник в будинок, шляхом вільного доступу через незамкнуті двері, звідки і викрав валізу із грошима та особистими документами, що належали сімї ОСОБА_2 на загальну суму 5000грн. Гроші використав в своїх особистих інтересах, а документи підкинув на території пасовища потерпілого в результаті чого і завдав останньому майнової шкоди в розмірі 4750 грн.

Окрім вище наведеноо, ОСОБА_1 перебуваючи в гостях та ночуючи в ніч з 02.на 03 липня 2011 року в будинку ОСОБА_3, що в с.Голови Верховинського району, скориставшись тим, що останній спав, таємно викрав ранком 03.07.2011 р. з кишені куртки гроші в сумі 2000 грн., які в подальшому витратив в своїх інтересах. В результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_3 майнової шкоди всумі 2000грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе визнав повністю і суду пояснив, що він 14.06.2011 р в обідній час пішов на пасовище, яке знаходиться поблизу житлового будинку його дідуся ОСОБА_2, та знаючи де дідусь ховає гроші та документи, вирішив дочекатися, коли дідусь разом із бабусею Катериною вийдуть із будинку. Коли вони вийшли із будинку і пішли до літньої кухні, він тоді забрав чемодан, де зберігалися гроші і документи, гроші забрав та використав у власних цілях, а чемодан із документами підкинув на пасовище дідуся. Грошей було сумі 4750 грн., які він використав на власні потреби.

02.07.2011 року будучи добре напідпитку, вирішив провідати свого знайомого ОСОБА_3 в с.Голови . Разом із ОСОБА_4 із яким розпивали в день, прийшли до ОСОБА_3 біля 22 год, але мати ОСОБА_5 ОСОБА_6 сказала, що сина немає вдома, на що вони запропонували їй з ними випити горілки яку із собою принесли. Біля 23 год. прийшов ОСОБА_3 і всі разом ще розпили та попросивши дозволу у ОСОБА_3 і за його згодою переночували в будинку.Ранком їх запросили на сніданок і вони розпили горілку, яка залишилася від вечора. Близько 15.30 год. 03.07.2011 р. він разом із своїм товаришем ОСОБА_4 вийшли із будинку, однак ОСОБА_4 вийшов перший, а він залишився самий в кімнаті, так як ОСОБА_3 заснув після випитого, оглянув куртку ОСОБА_3 де знайшов гроші в сумі 2000 грн, які забрав та вийшов із будинку. Відійшовши від будинку біля 500 м., запропонував ОСОБА_4 половину грошей які він викрав у ОСОБА_3, але той відмовився і сказав що йому чужих грошей не потрібно, та щоб гроші повернув Сергієві, але він сказав, що гроші поверне пізніше, тому гроші витратив на власні потреби.

Просить врахувати те, що він на даний час самостійно заробляє кошти на своє утримання та у вчиненому щиро розкаюється., просить суворо не карати і розглядати справу за спрощеною процедурою, в порядку ст. 299 КПК України.

Судом зясовано, чи правильно розуміє підсудний та інші учасники судового розгляду зміст обставин, які ніким не оспорюється, чи немає сумнівів у добросовісності та істинності його позиції, а також розяснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. При цьому судом постановлено ухвалу, якою дослідження доказів по справі обмежено допитом підсудного, та дослідженням письмових доказів.

Суд вважає за доведену вину ОСОБА_1. у вчиненні злочинів за ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, що раніше не судився, обставини справи помякшуючі, що у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, характеризується позитивно, відшкодував спричинену матеріальну шкоду потерпілим, і вважає, що йому слід призначити покарання не повязане з позбавленням волі із застосуванням ст.ст. 75,76п.2,4 КК України.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 185 ч.2, ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання:

За ст. 185 ч.2 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі;

За ст. 185 ч.3 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупність злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_1 три роки позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ст. 75 КК України і звільнити його від відбуття покарання з іспитовим строком на два роки..

Відповідно до ст. 76 п.2, п.4 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обовязок не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписка про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений протягом 15-ти діб з моменту проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Головуючий: М.П.Данилюк