Справа № 592/9486/15-к
Провадження № 1-кс/592/3130/15
про відмову у задоволенні клопотання в порядку ст. 206 КПК України
02 жовтня 2015 року м.Суми
Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2 , прокурора відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України, -
01.10.2015 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням в порядку ст. 206 КПК України, в якому він зазначив про те, що 18.03.2014 року, Ямпільський район судом Сумської області був проголошений вирок, яким обвинувачений ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 був засуджений до 5 років і 6 місяців позбавлення волі. Цим же вироком, підсудному було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Апеляційним судом Сумської області вищевказаний вирок було скасовано, справу направлено на повторний розгляд до Ямпільського районного суду Сумської області, але запобіжний захід залишений без зміни, без вказівки строків протягом яких він діє. Під час підготовчого засідання, вирішувалося питання про запобіжний захід для обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте суддя Ямпільського районного суду Сумської області не взяла до уваги аргументи сторони захисту й обрала запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно чинного КПК, щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути обраний виключний запобіжний захід, а саме тримання під вартою. Ст. 183 КПК чітко регламентує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме раніше судима особа може бути взята під варту у разі вчинення злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3х років ( ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за ст. 128 КК України, максимальна санкція якої 2 роки обмеження волі) , а також якщо прокурором буде доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе дати очікуваного результату. Ст. 5 Європейської конвенції з прав людини гарантує право на свободу та особисту недоторканість, ніхто не може бути позбавлений свободи крім як на підставі законного рішення уповноваженого органу державної влади. Також варто відзначити, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до винесення вироку не був призначений запобіжний захід. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 від слідства не переховувався, ніяких незаконних дій по відношенню до потерпілого, свідків та інших учасників процесу не застосовував, являвся за першим викликом слідчого, а також на всі судові засідання. Спроб сховатися не робив. Враховуючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було обґрунтованим, однак після скасування вироку Апеляційним судом Сумської області тримання його під вартою втратило всякий сенс. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має тісні соціальні зв`язки, позитивно характеризується друзями, сусідами, мав місце роботи, і поки не перебував під вартою матеріально допомагав потерпілому. Взяття його під варту позбавило можливості працювати, забезпечувати матеріально себе, свою сім`ю, а також потерпілого. Виходячи з вищевказаного, стає очевидним що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримується під вартою незаконного та підлягає негайному звільненню. Керуючись ст. 183, 206 КПК України, ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, адвокат ОСОБА_5 просив: 1. Відкрити провадження по даній справі; 2. Доставити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в СІЗО м. Суми 3. Перевірити законність тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 4. У разі відсутності законних підстав для тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою негайно звільнити з-під варти.
У судове засідання обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із Сумського СІЗО доставлений не був , так як відповідно до листа начальника Сумського СІЗО - ОСОБА_4 був етапований до ІТТ Глухівського МРВ УМВС України в Сумській області. (а. с. 21) .
У судове засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не з`явився, який надіслав до Ковпаківського районного суду м. Суми заяву, в якій він просив розглядати клопотання без його участі.
У судовому засідання прокурор відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 вважав за можливе розглянути клопотання в порядку ст. 206 КПК України за відсутністю обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 . Він просив відмовити у задоволенні даного клопотання за необґрунтованістю та безпідставністю, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою на законних підставах, а саме: на підставі ухвали Ямпільського районного суду Сумської області від 28.07.2015 року по кримінальній справі № 590/1005/14-к, провадження № 1-кп/590/53/15, згідно якій ОСОБА_4 було продовжено строк тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, обчислювати даний строк з 28 липня 2015 року по 25 вересня 2015 року включно, з подальшим утриманням у Сумському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області, та на підставі ухвали Ямпільського районного суду Сумської області від 14.09.2015 року по кримінальній справі № 590/1005/14-к, провадження № 1-кп/590/53/15, згідно якій ОСОБА_4 було продовжено строк тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, обчислювати даний строк з 26 вересня 2015 року по 24 листопада 2015 року включно, з подальшим утриманням у Сумському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області.
Розглянувши клопотання, вислухавши думку прокурора, дослідивши додані до клопотання документи та інші документи провадження, не вирішуючи питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, суд дійшов до наступного висновку.
Вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 18.03.2015 року по кримінальній справі № 590/1005/14-к, провадження № 1-кп/590/3/15 було ухвалено ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України і йому призначити покарання за цим законом у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до цього покарання, визначеного на підставі ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, тобто 1 рік позбавлення волі, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 23.01.2013 року і остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Було ухвалено до вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід, тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду. Було ухвалено почати рахувати строк відбування покарання ОСОБА_4 з 18 березня 2015 року. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 8374,66 грн. матеріальної шкоди та 80000,00 грн. моральної шкоди. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ямпільський райсуд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/43179540) (а. с. 7 11) .

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 02.06.2015 року по кримінальній справі № 590/1005/14-к, провадження № 11-кп/788/292/15 апеляційну скаргу прокурора Ямпільського району ОСОБА_7 було ухвалено задовольнити частково, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 та представника потерпілого ОСОБА_8 залишити без задоволення. Було ухвалено вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 18 березня 2015 року відносно ОСОБА_4 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду. Було ухвалено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 залишити без змін. Ухвала апеляційного суду Сумської області вступає в законну силу негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/44591097) (а. с. 13 16) .

Із змісту ухвали про призначення судового розгляду Ямпільського районного суду Сумської області від 28.07.2015 року по кримінальній справі № 590/1005/14-к, провадження № 1-кп/590/53/15 вбачається, що Ямпільський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_9 , при секретарі ОСОБА_10 , за участю прокурора ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_8 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000175 від 29.07.2014 року за ст. 128 КК України відносно ОСОБА_4 , який надійшов з прокуратури Ямпільського району Сумської області 10.10.2014 року, ухвалив: Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ст. 128 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на 12.08.2015 року о 11-00 год. Справа призначена поза межами 10-денного строку, в зв`язку зі складністю доставки конвоєм обвинуваченого ОСОБА_4 . Судовий розгляд кримінального провадження буде проводитися одноособово суддею ОСОБА_9 . Було ухвалено викликати у судове засідання: старшого прокурора прокуратури Ямпільського району радника юстиції ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого: ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_8 . Було ухвалено роз`яснити учасникам провадження про право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на підставі їх письмового клопотання. Було ухвалено клопотання представника потерпілого задовольнити, приєднавши до обвинувального акту цивільний позов потерпілого. Було ухвалено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на інший більш м`який запобіжний захід, відмовити. Було ухвалено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити. Було ухвалено продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, обчислювати даний строк з 28 липня 2015 року по 25 вересня 2015 року включно, з подальшим утриманням у Сумському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області. Було ухвалено у судове засідання етапувати обвинуваченого. Строк дії ухвали в частині продовження строку тримання під вартою до 24 години 00 хвилин 25 вересня 2015 року. Було ухвалено копію ухвали вручити учасникам судового провадження, направити начальнику Сумського слідчого ізолятора управління ДПтС України в Сумській області. Ухвала оскарженню не підлягає (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/47506071).

Із змісту ухвали Ямпільського районного суду Сумської області від 14.09.2015 року по кримінальній справі № 590/1005/14-к, провадження № 1-кп/590/53/15, згідно якій ОСОБА_4 було продовжено строк тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, обчислювати даний строк з 26 вересня 2015 року по 24 листопада 2015 року включно, з подальшим утриманням у Сумському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області. Ухвала оскарженню не підлягає (http://reyestr.court.gov.ua/Review/50274382) (а.с.22-24)

З аналізу чинного міжнародного, конституційного, кримінального процесуального законодавства України з урахуванням рекомендацій та роз`яснень, наданих Верховним Судом України та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вбачається наступне.

Згідно ч. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підписаної: 04.11.1950 року, ратифікованої: 17.07.1997 року (текст ратифіковано із заявами та застереженнями) , яка набула чинності: 11.09.1997 року, кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

Із змісту ч. 2 ст. 21 КПК України вбачається, що ухвала суду, що набрала законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Згідно ч. 5 ст. 202 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду. Якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб) , слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством. Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі. Слідчий суддя має право не вживати дій, зазначених у частині шостій цієї статті, якщо прокурор доведе, що ці дії вже здійснені або здійснюються. Слідчий суддя зобов`язаний вжити необхідних заходів для забезпечення особи, яка позбавлена свободи, захисником і відкласти будь-який розгляд, у якому бере участь така особа, на необхідний для забезпечення особи захисником час, якщо вона бажає залучити захисника або якщо слідчий суддя вирішить, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, вимагають участі захисника.

Із змісту ч. 5 ст. 532 КПК України вбачається, що ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Із змісту ч. 1 ст. 533 КПК України вбачається, що ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно ч. 7 ст. 582 КПК України порядок затримання таких осіб та розгляду скарг про їх затримання здійснюється відповідно до статей 206 та 208 цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України. Слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) , що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: - здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; - пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК України, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; - перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження; - враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція) , а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) ; - зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України , на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі. Після цього прокурори і суди не навели жодних підстав для продовження тримання заявника під вартою, лише зазначили, що запобіжний захід було обрано правильно. Проте згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами (див. справу Єлоєв проти України , п. 60) . Інших підстав національні суди у цій справі не наводять. Крім того, національні владні органи не розглядали можливість застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою) ; - мати на увазі, що до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених главою 18 КПК України (ч. 7 ст. 194 КПК України) ; - ретельно перевіряти дотримання уповноваженими органами вимог статей 207 213 КПК України у випадках затримання особи без ухвали слідчого судді, суду. Крім того, слідчий суддя має сумлінно виконувати обов`язки щодо загального захисту прав людини у порядку ст. 206 КПК України.

Аналізуючи встановлені обставини справи, наведені норми законів, якими врегульовані вказані спірні правовідносини, прихожу до наступного висновку.

Отже: - оскільки обвинувачений ОСОБА_4 був позбавлений свободи за наявності судового рішення, яке набрало законної сили, а саме: на підставі ухвали апеляційного суду Сумської області від 02.06.2015 року по кримінальній справі № 590/1005/14-к, провадження № 11-кп/788/292/15, якою запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 було залишено без змін; - оскільки обвинувачений ОСОБА_4 дотепер позбавлений свободи за наявності судового рішення, яке набрало законної сили, а саме: на підставі ухвали про призначення судового розгляду Ямпільського районного суду Сумської області від 28.07.2015 року по кримінальній справі № 590/1005/14-к, провадження № 1-кп/590/53/15, якою в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на інший більш м`який запобіжний захід було відмовлено, якою клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 було задоволене, якою було продовжено ОСОБА_4 строк тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, обчислювати даний строк з 28 липня 2015 року по 25 вересня 2015 року включно, з подальшим утриманням у Сумському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області, якою був визначений строк дії ухвали в частині продовження строку тримання під вартою до 24 години 00 хвилин 25 вересня 2015 року та на підставі ухвали Ямпільського районного суду Сумської області від 14.09.2015 року по кримінальній справі № 590/1005/14-к, провадження № 1-кп/590/53/15, згідно якій ОСОБА_4 було продовжено строк тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, обчислювати даний строк з 26 вересня 2015 року по 24 листопада 2015 року включно, з подальшим утриманням у Сумському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Сумській області, відтак у задоволенні у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

На підставі вищевикладеного керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України; ст. ст. 21, 202, 206, 304, 307, 309, 376, 392, 532, 533 КПК України; листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року; листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку здійснення судового провадження з перегляду судових рішень у суді апеляційної інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України № 10-1717/0/4-12 від 21.11.2012 року, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання в порядку ст. 206 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1