Справа№1-494/11р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2011 року Соломянський районний суд м.Києва

у складі: головуючого-судді - Губко А.О.

при секретарі - Голик Т.С.

за участю прокурора - Демидова В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, росіянина, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, ніде не зареєстрованого, раніше судимого:

1). 09.01.2001 року Бердичівським міським судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.189 КК України до 3 років позбавлення волі;

2). 03.03.2004 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185,ст. 71 КК України до 2 років 4 місяців 26 днів позбавлення волі;

3). 02.06.2005 року Солом'янським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185, ст. 70 ч.4 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 25.04.2008р. по відбуттю строку покарання

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

та

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_6, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше судимого: 30.04.2010 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на 3 роки

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи раніше судимим, останній раз 02.06.2005 року Солом'янським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185, ст. 70 ч.4 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став і знову вчинив корисливий злочин.

Так, 06.01.2011 року приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_1О сумісно з ОСОБА_2, який вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 30.04.2010 року засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком на 3 роки та двома невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, знаходячись у підземному переході залізничного вокзалу ст.Київ-Пасажирський, що в Солом'янському районі м. Києва, який веде до колій пасажирських потягів, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого відкрито заволоділи майном, яке належить гр.ОСОБА_3

Так, 06.01.2011 року приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_1, ОСОБА_2 та дві невстановлені слідством особами, побачивши раніше незнайомого їм гр.ОСОБА_3, який перебував у підземному переході, вирішили відкрито заволодіти його майном, вступивши тим самим між собою в попередню злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи з корисних мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та дві невстановлені слідством особами підійшли до гр. ОСОБА_3, і ОСОБА_1 стиснутою в кулак рукою наніс останньму в бласть спини удар, від якого той впав на землю, чим спричинив потерпілому фізичний біль.

Подолавши тим самим волю ОСОБА_4 до опору, невстановлені слідством особи, скориставшись тим, що ОСОБА_3 не чинить їх злочинним діям опору, підбігли до нього і, утримуючи потерпілого за руки, з кишень його штанів викрали гроші в сумі 200 російських рублів, що згідно офіційного курсу валют Національного Банку України станом на 06.01.2011 року становить 52 грн. 44 коп. та мобільний телефон «Самсунг» темного кольору з червоними вставками, вартістю 7000 російських рублів, що згідно офіційного курсу валют Національного Банку України станом на 06.01.2011 року становить 1835 грн. 40 коп. з сім-картою мобільного оператора «Лайф», вартістю 15 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 70 грн.

В свою чергу ОСОБА_1, підтримуючи злочинні дії невстановлених слідством осіб, використовуючи безпомічний стан потерпілого ОСОБА_3, якого вони тримали за руки, позбавляючи тим самим можливості чинити їх злочинним діям опір, підійшов до ОСОБА_3 і з правої кишені його куртки витягнув шкіряний гаманець, вартістю 100 грн., в якому знаходились гроші в сумі 3000 російських рублів, що згідно офіційного курсу валют Національного Банку України станом на 06.01.2011 року становить 786 грн. 60 коп. та 600 грн., який віддав одному з невстановлених слідством осіб, яка в подальшому повернула викрадений гаманець знову ОСОБА_1, а ОСОБА_2 передав паспорт громадянина ОСОБА_5 Федерації виданий на ім'я ОСОБА_3, в якому знаходився пасажирський квиток на потяг сполученням «Київ-Івано-Франківськ», що не представляють для потерпілого матеріальної цінності, який неподалік викинув.

Після цього ОСОБА_1, продовжуючи свою злочинну діяльність, знову наніс кулаком удар в область тулуба ОСОБА_3, тим самим спричинивши йому фізичний біль, і з місця вчинення злочину разом з ОСОБА_2 та двома невстановленими слідством особами втекти, спричинивши потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 3459 грн. 44 коп.

Однак невдовзі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були затримані працівниками правоохоронних органів, які при огляді знайшли та вилучили у останнього шкіряний гаманець чорного кольору, впізнаний потерпілим, який належав йому.

Допитані у судовому засіданні підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свою вину в пред"явленому їм обвинуваченні за ст.186 ч.2 КК України визнали повністю і в суді підтвердили обставини вчиненого ними разом з двома наглядно знайомими хлопцями пограбування раніше невідомого ОСОБА_3 яке мало місце 06.01.2011 року біля 23 год. 30 хв. у підземному переході залізничного вокзалу ст.Київ-Пасажирський, в процесі якого, як пояснив ОСОБА_1, він вдарив потерпілого декілька разів кулаком, після чого забрав у нього гаманець і передав його своїм співучасникам. Не заперечують проти спричинення потерпілому своїми злочинними діями матеріальної шкоди оцінену останнім в сумі 3459 грн. 44 коп. У скоєному обоє підсудних щиро каються.

Відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України суд при дослідженні доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким із учасників процесу не оспорювалися, і суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, обмежився допитом підсудних та дослідив документи, які характеризують як особу кожного з них.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїми умисними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання, суд враховує ступінь і характер суспільної небезпеки вчиненого ним злочину проти власності, який згідно ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів, особу кожного з них, раніше судимих за корисливі злочини, негативну характеристику на ОСОБА_1 з місця відбування ним покарання в 2007 році у Березанській виправній колонії Київської області (а.с.130-131) та характеристику з місця його тимчасового проживання в 2010р. в Бердичівському районі Житомирської області на адміністративній ділянці «Мясокомбінат» (а.с.134), скарг з місця реєстрації ОСОБА_2 від сусідів не надходило (а.с.150), конкретні обставини скоєного підсудними злочину та роль кожного з них при вчиненні ними цього злочину, більш активну ОСОБА_1 та менш активну - ОСОБА_2, відношення підсудних до скоєного, щире каяття, не відшкодовану потерпілому до цього часу спричинену злочинними діями підсудних матеріальну шкоду, ту обставину, що підсудні тривалий час не працюють і не зайняті суспільно-корисною працею, крім того ОСОБА_1 ніде не зареєстрований і не має постійного місця проживання

і вважає, що вони заслуговують на покарання у виді позбавлення волі, оскільки їх виправлення та перевиховання неможливі без ізоляції від суспільства, але не на максимальний строк, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Як убачається з копії вироку Шевченківського районного суду м.Києва від 30.04.2010 року ОСОБА_2 засуджений за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки, і в період іспитового строку, до повного відбуття ним покарання, вчинив даний злочин.

(а.с.140-147)

Тому суд вважає необхідним на підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за даним вироком.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудних в силу ст.66 КК України, суд визнає їх щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання підсудних в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Щодо заяви поданої на досудовому слідстві ОСОБА_3 про визниння його цивільним позивачем на суму 10.200 російських рублів та 785 грн., то суд не може розцінювати її як позовну заяву про стягнення з підсудних спричиненої потерпілому їх злочинними діями будь-якої шкоди та вважати її цивільним позовом.

У судове ж засідання по даній кримінальній справі потерпілий ОСОБА_3 не з'явився.

За таких обставин, оскільки суд прийшов до висновку, що потерпілим не заявлявся цивільний позов ні на досудовому слідстві, ні в суді, тому він вправі предявити його відповідно до ст.28 КПК України в подальшому в порядку цивільного судочинства. (а.с.22)

Речовий доказ: шкіряний гаманець чорного кольору, вилучений у ОСОБА_1 та переданий потерпілому ОСОБА_3 на зберіганні під розписку, - суд вважає необхідним залишити у його розпорядженні.

(а.с.27, 28)

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 за ст.186 ч.2 КК України і призначити йому покарання - 4 (чотири) роки шість місяців позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_2 за ст.186 ч.2 КК України і призначити йому покарання - 4 (чотири) роки шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 30.04.2010 року, яким ОСОБА_2 засуджений за ст.186 ч.2 КК України і остаточно призначити ОСОБА_2 покарання 5(пять) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженим ОСОБА_2Л та ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили не змінювати, залишити - тримання під вартою в СІЗО №13 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Строк відбуття покарання відраховувати засудженим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 07.01.2011 року.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_3 не заявлений.

Речовий доказ: шкіряний гаманець чорного кольору, вилучений у ОСОБА_1, переданий потерпілому ОСОБА_3 залишити у його розпорядженні. (а.с. 27, 28)

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом 15-ти діб з моменту його проголошення, а засудженими - в той же строк з моменту отримання ними його копії.

Суддя: