Справа № 183/6362/15
№ 1-кп/183/757/15
В И Р О К
іменем України
01 грудня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Няндома Архангельської області Російської Федерації, громадянина України, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,-

в с т а н о в и в:
Наприкінці червня 2015 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту.

З цією метою, наприкінці червня 2015 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що він зареєстрований у встановленому законом порядку, як суб`єкт господарювання, однак діє в порушення вимог ст. 4, 5, 6 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, з метою отримання не контрольованого державою прибутку, виділив частину нежитлового приміщення (підвалу) загальною площею 57,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , яке він орендує тривалий проміжок часу під склад склотари, для зберігання металобрухту, а саме підшукав фінансові засоби для забезпечення своєї діяльності, особу, яка буде здійснювати приймання брухту чорних металів від фізичних осіб за вказаною адресою, промислові металеві ваги, на яких проводиться зважування прийнятого брухту, визначив умови та порядок прийому металобрухту, розробив план та режим функціонування пункту.

Після цього, наприкінці червня 2015 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 , не являючись спеціалізованим металургійним переробним підприємством, а також їх приймальним пунктом, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою отримання неконтрольованого державою прибутку, організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту в орендованому нежитловому приміщенні (підвалі) загальною площею 57,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у якому в період з кінця червня 2015 року по 28.08.2015 року функціонував пункт прийому брухту чорних металів фізичною особою та зберігав його у вказаному приміщенні, з метою подальшої реалізації та отримання неконтрольованого державою доходу.

28.08.2015 року, за письмовою згодою власника нежитлового приміщення загальною площею 57, 8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , проведено огляд зазначеного орендованого приміщення, в ході якого виявлено та вилучено брухт чорного металу вагою 300 кг та промислові поштові ваги зі шкалою до 100 кг..

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 213 КК України, як організація пункту прийому, схову та збуту металобрухту.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, визнав у повному обсязі, обставини вчиненого кримінального правопорушення ним не оспорювалися, при цьому обвинувачений надав показання про те, що він являється приватним підприємцем, орендує нежитлове підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює прийом склотари. Наприкінці 2014 року у нього згорів вантажний автомобіль, тому деякі деталі обгорілих металевих запчастин він перевіз до зазначеного орендованого приміщення. При цьому обвинувачений дійсно підтвердив ті обставини, що ним фактично було організовано пункт прийму металобрухту, який він обмінював на запчастини для обгорілого автомобіля.

В судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставини, при яких ним скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч.3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.1 ст. 213 КК України, як організація пункту прийому, схову та збуту металобрухту.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не був судимим, за місцем проживання характеризується позитивно, займається суспільно-корисною працею.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання визнається щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, тому з урахуванням визнання вини обвинуваченим та наявності обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по кримінальному провадженню: брухт чорного металу у кількості 300 кг, переданий під розписку ОСОБА_5 , - конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1