Справа №1-22/2011 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 березня 2011 року Путильський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Маковійчук Л.Р.

при секретарі - Ялов»як О.І.

за участю прокурора - Каштеляна М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Путила справу про обвинувачення

ЧВИЛЯ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ЧВИЛЬ І.П. 15 грудня 2010 р. о 16 год. в с.Дихтинець Путильського району Чернівецької області вступив у суперечку з КОВБИШЕМ П.В., в результаті якої на грунті особистих неприязних стосунків наніс останньому удар кулаком в область нижньої щелепи, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості як такі, що призвели до довготривалого розладу здоров»я у вигляді центрального перелому нижньої щелепи .

В судовому засіданні ЧВИЛЬ І.П. свою вину у скоєному злочині визнав повністю і пояснив, що дійсно 15 грудня 2010 р. він за попередньою домовленістю з потерпілим КОВБИШЕМ П.В. навантажив раніше заготовлену деревину на автомобіль і звернувся до нього за випискою супровідних документів. ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, в грубій формі йому відмовив, почав його ображати та висловлюватись нецензурною лайкою на його адресу, що його розізлило, і він, розсердившись, вдарив один раз кулаком в обличчя КОВБИША П.В. На цей конфлікт надійшли брати ОСОБА_3 Іван та Олексій, і розборонили їх. Після цього він пішов додому. Свою вину в нанесенні удару КОВБИШУ П.В. визнає повністю, однак відмовляється відшкодувати йому матеріальні збитки, оскільки вважає, що потерпілий сам спровокував конфлікт.

У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_2 підтвердив, що дійсно 15.12.2010 р. перебував у стані алкогольного сп»яніння, і відмовив ЧВИЛЮ І.П. виписати супровідні документи на деревину, мотивуючи тим, що той не розрахувався з ним за попередню партію деревини. З цього приводу між ними виникла сварка, обидва обзивали один другого нецензурними словами, після чого ЧВИЛЬ І.П. вдарив кулаком його в щелепу. ОСОБА_4 відчув сильний біль, потекла кров. Після цього пішов додому, думав, що все минеться, однак через кілька днів шелепа спухла, стало важко дихати, і він звернувся в лікарню, де йому дали направлення в обласну лікарню. В обласній лікарні йому зробили операцію, і лікувався він там з 24 грудня 2010 р. по 5 січня 2011 року.

ОСОБА_4 не наполягає на суворому покаранні підсудного, однак просить суд стягнути з нього моральну шкоду за перенесені незручності, оскільки за період лікування він не мав можливості доглядати за своїм фермерським господарством, крім того, перед новорічними святами мав намір повезти на продаж новорічні ялинки, і цього не зміг зробити. На лікування витратив біля 3000 грн., а тому просить задовольнити його цивільний позов на відшкодування моральних збитків.

Свідок ОСОБА_3 підтвердив, що 15.12.2010 р. біля бару «Водограй» між КОВБИШЕМ П.В. та ЧВИЛЕМ І.П. виник конфлікт, в ході якого лаялись, обзивали один другого нецензурними словами, потім ЧВИЛЬ І.П. вдарив КОВБИША П.В. кулаком в обличчя, після чого вони з братом ОСОБА_5 розборонили їх і всі розійшлися.

Свідок ОСОБА_5 дружина потерпілого КОВБИША П.В., показала, що 15.12.2010 р. вкінці робочого дня чоловік прийшов додому в стані алкогольного сп»ягніння і повідомив, що його безпричинно вдарив ЧВИЛЬ ОСОБА_4 скаржився на болі в щелепі, а через декілька днів поїхав до лікарні, звідки його направили в обласну лікарню. Там йому зробили операцію і 5 січня 2011 р. повернувся додому.

Вина підсудного підтверджується також висновком експерта № 18-Е від 18.01.2011 р./а.с.30/, з якого вбачається, що в КОВБИША П.В. були виявлені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості як такі, що призвели до довготривалого розладу здоров»я у вигляді центрального перелому нижньої щелепи .

Суд, заслухавши покази підсудного, потерпілого, свідків, вважає, що вина підсудного ЧВИЛЯ І.П. доведена повністю, а його дії органом досудового слідства за ч.1 ст. 122 КК України кваліфіковано вірно, тобто, умисне нанесення середньої тяжкості тілесне ушкодження, що призвело до довготривалого розладу здоров»я.

Обираючи підсудному вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, зокрема те, що за місцем проживання характеризується посередньо, що визнав свою вину і щиро кається, має на утриманні двоє малолітніх дітей, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання його можливе в умовах без ізоляції від суспільства.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, спричиненої підсудному потерпілим, то суд вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з того, що за період стаціонарного лікування потерпілий не мав можливості вести своє фермерське господарство, що на лікування були витрачені певні кошти, а тому сума моральної шкоди судом оцінюється в 3000 грн. Інших доказів понесених витрат потерпілий суду не подав.

На підставі вищенаведеного, керуючись 323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати винним ЧВИЛЯ ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

Відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання , застосувавши іспитовий строк в один рік, і на підставі ст.. 76 КК України зобов»язати його не змінювати місця постійного проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи .

Запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, обраний відносно ЧВИЛЯ І.П. залишити до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов потерпілого КОВБИША П.В. задовольнити частково. Стягнути з нього на користь КОВБИША П.В. моральну шкоду в розмірі 3000/три тисячі/ гривень.

На вирок може бути подана апеляція протягом п»ятнадцяти діб з моменту проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Путильський районний суд.

С У Д Д Я ОСОБА_6