1/2523/46/12Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2012 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої - судді Хоменко Л.В.

при секретарі - Головач О.М.

з участю прокурора Сороки С.Г.

підсудного ОСОБА_1

неповнолітнього підсудного ОСОБА_2

законного представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_3

захисника неповнолітнього підсудного ОСОБА_4

представника служби в справах дітей Чернігівської райдержадміністрації ОСОБА_5

представника Відділу освіти Чернігівської райдержадміністрації ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4 та області АДРЕСА_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5 та області по вул. Жовтневій, 98, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.304, ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 та області, вул. Колгоспна, 26 українця, громадянина України, учня ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше не судимого, проживає у родині з обома батьками,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Підсудний ОСОБА_7 30 жовтня 2011 року, близько 20-00 год., перебуваючи у стані алкогольного спяніння, за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_8, достовірно знаючи, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, є неповнолітнім, втягнув його у злочинну діяльність, запропонувавши скоїти крадіжку дорожніх знаків, які розташовані на автошляху «Чернігів Пакуль - КПП ОСОБА_7»40 КМ, поблизу зупинки громадського транспорту в с. Пакуль Чернігівського району.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 30 жовтня 2011 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, з метою вчинення крадіжки, прибули на автодорогу «Чернігів Пакуль - КПП ОСОБА_7»км. 40, поблизу зупинки громадського транспорту в с. Пакуль Чернігівського району та області, звідки таємно викрали: дорожній знак 5.60 з металевою стійкою вартістю 542,06 грн. та дорожній знак 2.1 з металевою стійкою вартістю 795, 02 грн., а всього на загальну суму 1337 грн. 08 коп., що належать філії «Чернігівський райавтодор».

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні злочину визнав частково та суду показав, що неповнолітнього ОСОБА_8 знає добре, він з ним товаришує, знає, що він навчається у школі. 30 жовтня 2011 року близько о 16 - 00 год. він випив півпляшки горілки. Ввечері до нього прийшов ОСОБА_8, разом з ним вони ввечері зустріли матір з автобуса. Вони сиділи удвох на кухні і ОСОБА_8 запропонував скоїти крадіжку дорожнього знака на автобусній зупинці, який вони бачили на зупинці. На що він погодився і вони удвох пішли до автобусної зупинки, при цьому підсудний взяв лопату, а ОСОБА_8, зайшовши додому, взяв кувалду. Вони по черзі підкопували лопатою землю біля дорожнього знака, а кувалдою відбивали металеву стійку дорожнього знака. Нахиливши знак, вони відбили його від фундаменту і підсудний, зваливши його на плече приніс додому, а ОСОБА_8 ніс лопату та кувалду. У дворі вони відбили знак від металевої труби, щоб у подальшому здати на металобрухт та отримати гроші. ОСОБА_9 він сховав у будинку, а металеву трубу залишив на подвір»ї. Згодом цього ж вечора вони вирішили викрасти ще один знак. Підсудний цього разу взяв велосипед, щоб ним перевезти дорожній знак. Дорожній знак вони таким же способом відбили поблизу першого дорожнього знака та велосипедом привезли знову до його господарства. Таким же чином від»єднали його від труби як і попередній. ОСОБА_10 він заніс до будинку. Зранку труби він виніс у сарай. 17 листопада 2011 року викрадені ним труби були виявлені співробітником міліції вдома у його господарстві. Зазначив, що коли вони відбили перший знак від труби до них у двір прийшов сусід ОСОБА_11, який порадив повернути викрадене на місце. Пізніше в ході досудового слідства вони з ОСОБА_8 самі виявили бажання відновити дорожні знаки та встановили їх на попередньому місці. Зазначив, що на досудовому слідстві давав покази, що це він запропонував неповнолітньому ОСОБА_8 скоїти крадіжку, бо пожалів його, думав що так неповнолітньому нічого не буде.

Неповнолітній підсудний ОСОБА_2, допитаний у присутності матері ОСОБА_3 та представника Відділу освіти Чернігівської райдержадміністрації ОСОБА_6 суду показав, що 30 жовтня 2011 року у вечірній час він прийшов до ОСОБА_1 у гості. Разом вони пішли на автобусну зупинку та зустріли його матір з автобуса та повернулись знову до будинку ОСОБА_1 Його мати пішла відпочивати, а вони розмовляли на кухні. Сергій запропонував йому сходити на автобусну зупинку та викрасти дорожній знак, який здати на металобрухт, щоб виручити за нього гроші. На що він погодився і вони удвох пішли до автобусної зупинки, при цьому ОСОБА_1 взяв лопату, а він зайшов додому та взяв кувалду. Вони по черзі підкопували лопатою землю біля дорожнього знака, а кувалдою відбивали металеву стійку дорожнього знака. Нахиливши знак, вони відбили його від фундаменту і ОСОБА_1, зваливши його на плече приніс додому, а він ніс лопату та кувалду. У дворі вони відбили знак від металевої труби, щоб у подальшому здати на металобрухт та отримати гроші. ОСОБА_9 сховав у будинку, а металеву трубу залишив на подвір»ї. Згодом цього ж вечора вони вирішили викрасти ще один знак. Сергій цього разу взяв велосипед, щоб ним перевезти дорожній знак. Дорожній знак вони таким же способом відбили поблизу першого дорожнього знака та велосипедом привезли знову до господарства ОСОБА_9. Таким же чином від»єднали його від труби як і попередній. ОСОБА_10 заніс до будинку. В подальшому він дізнався, що про крадіжку відомо співробітникам міліції. Зазначив, що коли вони відбили перший знак від труби до них у двір прийшов сусід ОСОБА_11, який порадив повернути викрадене на місце. Пізніше в ході досудового слідства вони з ОСОБА_10 самі виявили бажання відновити дорожні знаки та встановили їх на попередньому місці. Стверджував у судовому засіданні, що це ОСОБА_1 запропонував йому скоїти крадіжку.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 суду показала, що діти інколи залишаються вдома самі, оскільки вона з чоловіком працює у м. Києві вахтовим методом. У цей час за ними приглядує дідусь. Вважала, що її син слухняна дитина, вона може впливати на його поведінку та просила суд суворо його не карати.

Незважаючи на часткове визнання вини підсудним ОСОБА_1 та визнання вини неповнолітнім підсудним ОСОБА_2 їх вина у вчиненні злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- оголошеними у судовому засіданні показами свідків ОСОБА_11 (.а. с. 35 ), згідно яких 30 жовтня 2011 року після 22-00 год. він почув у господарстві ОСОБА_1 сильний шум та бачив трубу від дорожнього знака, а також був присутній у якості понятого під час проведення огляду в ході якого в даному господарстві було вилучено дорожні знаки;

- ОСОБА_12, згідно яких 17 листопада 2011 року до неї додому прийшов дільничний інспектор та повідомив про крадіжку дорожніх знаків( а.с.36);

- ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ( а.с.48, 49), згідно яких вони були присутніми при відтворенні обстановки та обставин події за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в ході якого вони добровільно розказували та показували за яких обставин вчинили злочин;

- оголошеними в судовому засіданні матеріалами справи:

- протоколам огляду місця події від 17 листопада 2011 року, згідно якого проводився огляд господарства № 98 по вул.. Жовтневій у с. Пакуль Чернігівського району та області, у ході якого вилучено два дорожні знаки з металевими стійками ( а.с.9);

- протоколами відтворення обстановки та обставин події від 06.01.2012 року ( а.с. 41-

43, 46-47), згідно яких підсудні розказували та показували за яких обставин скоїли злочин;

- протоколом очної ставки від 08.12.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в ході якого вони підтвердили обставини вчинення злочину, ОСОБА_2 стверджував, що скоїти крадіжку запропонував ОСОБА_1, а ОСОБА_1 у свою чергу стверджував, що скоїти крадіжку запропонував ОСОБА_2 ( а.с. 33-34)

- протоколом допиту ОСОБА_1 в якості обвинуваченого ( а.с. 78- 79), згідно якого він пояснював, що це він запропонував скоїти крадіжку дорожніх знаків;

речовими доказами по справі:

- Два дорожніх знаки з металевими стійками, передані на відповідальне зберігання представнику філії «Чернігівський райавтодор»( а.с. 16);

- Лопатою, кувалдою та велосипедом, вилученими під час відтворення обстановки та обставин події, які було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_12 ( а.с. 45);

Суд вважає доведеним, що підсудний ОСОБА_1 втягнув неповнолітнього ОСОБА_2

О.М. у злочинну діяльність, його твердження про те, що навпаки, ОСОБА_2 запропонував скоїти крадіжку спростовані іншими доказами по справи: протоколом допиту його в якості обвинуваченого, а також протоколами допиту обвинуваченого ОСОБА_2 та його поясненнями у судовому засіданні. Тому покази підсудного ОСОБА_1 у цій частині суд розцінює як намагання уникнути відповідальності.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудних у таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб і їх дії органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, а підсудного ОСОБА_1 також за ч.1 ст. 304 КК України , як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

При призначенні покарання підсудним суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу підсудних, обставини, що помякшують та обтяжують його покарання.

Підсудний ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, злочин вчинив уперше, щиро розкаявся у вчиненому. До обставин, що пом'якшують його покарання судом віднесено щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, вчинення злочину уперше. До обставин, що обтяжують покарання підсудного суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_1 вчинив два злочини, остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ч.1 ст. 70 КК України, а також враховуючи тяжкість вчинених злочинів, особу підсудного, визнання вини, щире розкаяння у вчиненому, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з випробуванням.

У судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_2 заявила клопотання про звільнення неповнолітнього підсудного від кримінальної відповідальності з передачею на поруки педради Пакульської ОСОБА_15 ступенів, мотивуючи тим, що він вперше вчинив злочин, щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю.

Заслухавши думку прокурора та учасників судового розгляду, які не заперечували проти заявленого клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи, що ОСОБА_2 злочин вчинив вперше, вчинений ним злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, суд вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції статті за інкримінований йому злочин

у вигляді позбавлення волі. Враховуючи, що педрада колективу Пакульської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів звернулась до суду із клопотанням про передачу його на поруки, на момент постановлення вироку він не потребує застосування покарання, тому суд вважає, що звільнення його від покарання та застосування примусових заходів виховного характеру сприятиме виправленню та перевихованню неповнолітнього, а також задля досягнення мети виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі: два дорожніх знаки з металевими стійками, передані на

відповідальне зберігання представнику філії «Чернігівський райавтодор», лопата, кувалда та велосипед, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_12 підлягають залишенню в їх розпорядженні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 К П К України, с у д

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним та призначити покарання:

за ч 1 ст. 304 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, передбачені ст. 76 КК України: повідомляти орган кримінально- виконавчої системи про зміну місця свого проживання, не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу органу кримінально - виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

ОСОБА_2 визнати винним та призначити покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік;

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_2 від призначеного покарання та застосувати до неповнолітнього ОСОБА_2 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі його під нагляд педагогічного колективу Пакульської ОСОБА_15 ступенів строком на один рік.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_2 скасувати.

Речові докази по справі: два дорожніх знаки з металевими стійками залишити в

розпорядженні філії « Чернігівський райавтодор», лопату, кувалду та велосипед, залишити в розпорядженні ОСОБА_12.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом

15 днів з моменту його проголошення.

Головуючий Хоменко Л. В.