Справа № 597/683/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2016 року
Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника усіх обвинувачених ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, студента заочної форми навчання п`ятого курсу Чернівецького факультету Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Дзвиняч Заліщицького району Тернопільської області, громадянина України, освіта середня, студента факультету машинобудування та харчових технологій Тернопільського національного технічного університету ім..І.Пулюя, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Дзвиняч Заліщицького району Тернопільської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, студента 4-го курсу інженерно-екологічного інституту Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_3 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Заліщики Тернопільської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, студента агрономічного відділення відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Заліщицький аграрний коледж ім..Є.Храпливого, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожен зокрема, вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнали повністю, однак від дачі показань відмовилися.
Суд, об`єктивно дослідивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази, прийшов до переконання про доведеність обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. В цьому суд переконали наступні докази.
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що є власником току, а це комплекс будівель та споруд, що у с.Іване-Золоте Заліщицького району, де в будівлі складу зберігає вирощений на земельних ділянках батьків урожай сільськогосподарських культур, а також міндобриво та інше своє майно. Двоє дверей-воріт складу зачиняються на навісні замки. Зібраний урожай 2014 року зерна пшениці, ячменю, сої та кукурудзи зберігався насипом у купах, селітра була у 5-титонних мішках, останню купив у с.Торському. Крадіжку зі складу у березні 2015 року виявив його брат ОСОБА_12 . Приїхавши на територію току, він виявив, що двері-ворота складу розбиті, замки зірвані. Зі складу було викрадено повністю зерно сої, помітив значну нестачу - викрадення зерна пшениці, зерна кукурудзи, зерна ячменю та селітри. Після звернення до міліції із заявою про крадіжку, від працівників міліції дізнався, що останні його викрадене зерно виявили в одному з господарств села Лисичники Заліщицького району. Після проведення слідчим усіх необхідних дій, де присутнім був і обвинувачений ОСОБА_5 , за вказівкою слідчого перевіз виявлене у с.Лисичники зерно пшениці, сої та ячменю, понад 5 тон, все зерно було у мішках, до свого складу. В той же період до нього звернулися усі четверо обвинувачених та батьки останніх. Обвинувачені зізналися у вчиненні крадіжки зерна та селітри зі складу на території його току та повідомили, що хочуть віддати усе викрадене ними майно. На другий день після такої розмови виявив мішки з зерном пшениці, сої, кукурудзи та селітри біля складу на території току. Претензій до обвинувачених не має, сім`ї останніх повністю відшкодували завдані йому збитки.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердив показання потерпілого ОСОБА_10 , зокрема, показав, що останній дійсно займається вирощуванням зернових культур на землях, що належать їхнім батькам. Він допомагає брату в роботі. У власності брат має будівлі і споруди, що знаходяться на території бувшого колгоспного току у с.Іване-Золоте, в одній з будівель брат зберігає вирощений врожай та с/г техніку. Крадіжку зернових культур зі складу виявив він у березні 2015 року, були зірвані замки та розбите на дверях-воротах кріплення замків. Повідомивши відразу про крадіжку в міліцію, згодом від працівників міліції дізналися, що крадіжку вчинили четверо обвинувачених. Тоді ж, коли він з братом за вказівкою слідчого забрав з с.Лисичники сховане в одному з господарств викрадене зерно та перевіз у їх склад, ввечері до нього прийшли обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , можливо були і інші. Він викликав брата ОСОБА_10 . Тоді обвинувачені визнавали, що вчинили неправильно, вчинивши крадіжку, просили вибачення та зобов`язалися повернути усе викрадене майно. На другий день він з потерпілим виявили біля складу на території току мішки з зерном пшениці, кукурудзи, сої та селітрою. Він був присутній при проведенні слідчим огляду місця події господарства, де виявили зерно, у с.Лисичники та території току у с.Іване-Золоте. Усі мішки з зерном були зважені та вписані у протокол. У с.Лисичники при огляді був присутній обвинувачений ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_14 суду показав, що в березні 2015 року, знаючи про крадіжку майна зі складу, що належить його сусідові ОСОБА_10 , погодився на прохання останнього допомогти завантажити в автомобіль виявлене працівниками міліції зерно у с.Лисичники для перевезення до складу у с.Іване-Золоте. Знаходячись у господарстві в с.Лисичники, в якому працівниками міліції були виявлені зернові культури у мішках соя, пшениця, ячмінь, потерпілий ОСОБА_10 впізнав своє майно.
Свідок ОСОБА_9 суду показав, що 13 березня 2015 року при зустрічі із обвинуваченим ОСОБА_6 в м.Заліщики, погодився на прохання останнього за оплату в сумі 800 грн. перевести власним бусом зерно з с.Іване-Золотого в с.Лисичники. В той же вечір біля 21 год. після дзвінка ОСОБА_6 вийшов до того. Усі 4-ро обвинувачених приїхали до нього на автомобілі марки Лада червоного кольору. ОСОБА_6 дав йому 700 грн., 100 грн. пообіцяв на другий день. Оскільки він мав ще заправити автомобіль, домовилися зустрітися на перехрестку біля села Дзвиняч. Там же, після заправки, він застав обвинувачених. Йому сказали їхати за їхнім автомобілем в село. В селі Дзвиняч обвинувачені відігнали свій автомобіль, а перед цим в його бус ОСОБА_7 переніс зі свого автомобіля мішки та відра. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 сіли до нього в кабіну, інші в кузов. Останній показував дорогу. Приїхали до с.Іване-Золоте, де він під`їхав до брами. Обвинувачені вийшли, забрали відра та мішки, а йому сказали розвернутися і чекати дзвінка. Допомоги його не потребували. Після дзвінка ОСОБА_7 він під`їхав до брами, останній відкрив ворота і він заїхав до складу. Обвинувачені завантажили мішки з зерном у бус. Присвічували обвинувачені ліхтариком. Бачив у мішках зерно сої та зерно пшениці, всього було біля 60 мішків, приблизно 20 сої та 40 пшениці. Коли виїжджали, ОСОБА_6 залишився у складі, а всі інші обвинувачені сіли до кабіни, ОСОБА_5 сказав їхати до с.Лисичники. У самому селі останній скерував його до одного з господарств. Туди прийшла ОСОБА_15 , яку викликав телефоном ОСОБА_5 , принесла ключі. Мішки з зерном усі обвинувачені поносили до комори цього господарства, яку відкрили ключами. Присвічували ліхтариком. Їдучи назад, до ОСОБА_7 зателефонувала мати і він пішов додому. Приїхавши до складу в с.Іване-Золоте, обвинувачені попросили ще раз відвезти зерно у с.Лисичники, однак він, за браком часу, відмовився. Обвинувачені зачинили склад, забрали відра з собою. На другий день обвинувачені просили його ще раз поїхати, однак він відмовився. Згодом ОСОБА_6 в телефонній розмові попередив його, що він нічого не знає про поїздки, а ОСОБА_7 під час проведення досудового розслідування погрожував йому за дачу свідчень проти них.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 15 березня 2015 року до нього зателефонував ОСОБА_6 та попросив за оплату послуг перевезти вантаж його автомобілем. Зустрілися в той же вечір. ОСОБА_6 чекав його на перехрестку в селі Дзвиняч. Поїхали до с.Іване-Золоте. У селі дорогу показував ОСОБА_6 . Під`їхали до території току. Там до них підійшли ОСОБА_16 та ОСОБА_7 Хтось з них відкрив ворота огорожі, а потім ворота складу і він за вказівкою ОСОБА_6 заїхав в приміщення будівлі. Присвічували обвинувачені ліхтарем та запальничками. Останні стали набирати в мішки зерно. Наскільки він помітив, набрали приблизно 40-50 мішків пшениці, 4 зерна сої, біля 150-200 кг міндобрива, яке було у складі у мішках. Мішки завантажили в автомобіль. За вказівкою обвинувачених він своїм бусом поїхав до с.Лисичники. Обвинувачені їхали своїм автомобілем ВАЗ 2105 червоного кольору позаду нього. В селі вже обвинувачувані показували дорогу. Під`їхали до старенької хати. Обвинувачені поносили мішки через хвіртку до господарства, присвічували собі ліхтарем. Була там і ОСОБА_15 . Після розвантаження автомобіля на прохання ОСОБА_6 він погодився і ще раз поїхав до складу у с.Іване-Золоте. Останній вже їхав з ним в автомобілі, інші обвинувачені власним транспортом. На перехрестку в с.Дзвиняч інші обвинувачені пересіли до кабіни його автомобіля. Ворота огорожі були лише прихилені, ворота складу відчинені. Він автомобілем заїхав у склад. Там залишалися набрані мішки з зерном пшениці біля 40 штук та кукурудзи біля 4-5. Тоді ОСОБА_6 залишився біля току, ОСОБА_7 пішов додому. Він же з ОСОБА_5 поїхав до с.Зозулинці, де на території закинутого току у склад вивантажили зерно та міндобриво. Це місце зберігання запропонував він на питання обвинувачених чи не знає де можна залишити зерно. Після цього він з ОСОБА_5 ще раз повернувся до складу, де залишалися набраними ще 18 мішків з зерном пшениці. Там до них підійшов ОСОБА_6 , обвинувачені завантажили мішки з зерном в автомобіль. Він сам відвіз зерно у той же склад у с.Зозулинці, а обвинувачені залишилися у с.Дзвиняч, де пересіли у свій автомобіль.
Свідок ОСОБА_17 суду показав, що у березні 2015 року при проведенні слідчим РВ огляду місця події на території току у с.Іване-Золоте, куди він був запрошений понятим, був присутнім обвинувачений ОСОБА_6 . Тоді оглядалися та проводилося зважування мішків з зерном сої, пшениці, кукурудзи та з селітрою.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що за дорученням власника ОСОБА_19 до травня 2015 року здійснював догляд за господарством останнього, що знаходиться у с.Лисичники по сусідству із його господарством. В даному господарстві ніхто не проживає понад 20 років. Про те, що у стайні вказаного господарства зберігаються зернові культури у мішках, дізнався від працівників міліції в березні 2015 року. Тоді ж на прохання останніх надав ключі від господарства. Його дочка ОСОБА_15 , яка дружить із обвинуваченим ОСОБА_5 , на його запитання відповіла, що нічого не знає про зерно і що ключі від сусіднього господарства не брала.
Свідок ОСОБА_20 суду показала, що її батько на прохання власника здійснює догляд за сусіднім господарством у с.Лисичники Заліщицького району. Ключі від господарства знаходяться у їх будинку. Обвинувачений ОСОБА_5 , з яким вона товаришує, знав про те, що їх сім`я здійснює догляд за сусіднім господарством та двічі бував разом із нею у сусідньому господарстві. В день, коли з сусіднього господарства працівники міліції вилучали мішки з зерном, обвинувачений ОСОБА_5 зателефонував до неї та розповів, що зерно, яке виявили працівники міліції, він викрав разом з хлопцями та заховав у стайні господарства, і що вони самі віддали викрадене зерно.
За даними протоколу проведення слідчого експерименту від 3 червня 2015 року з фото таблицями (т.1 а.с.238-247 ) свідок ОСОБА_9 , при проведенні слідчого експерименту, на проведення якого дав згоду, дав показання, що відповідають показанням, наданим суду, та, відповідно, відтворив усі свої дії, які вчиняв 13 березня 2015 року за вказівкою обвинувачених при вчиненні останніми крадіжки зерна зі складу у с.Іване-Золоте Заліщицького району.
За даними протоколу проведення слідчого експерименту від 10 червня 2015 року з фото таблицями (т.2 а.с.1-9) свідок ОСОБА_11 , при проведенні слідчого експерименту, на проведення якого дав згоду, дав показання, що відповідають показанням, наданим суду, та, відповідно, відтворив усі свої дії, які вчиняв вночі з 15 на 16 березня 2015 року за вказівкою обвинувачених при вчиненні останніми крадіжки зерна та селітри зі складу у с.Іване-Золоте Заліщицького району.
Належність току як комплексу нежитлових будівель у с.Іване-Золоте Заліщицького району потерпілому ОСОБА_10 підтверджується даними свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Іване-Золотівської сільської ради від 24 лютого 2006 року № 8 та зареєстрованого в Заліщицькому райБТІ в реєстровій книзі № 6 за Р № 693/1 від 13 серпня 2007 року.
За даними протоколу огляду місця події від 24 березня 2015 року (т.1 а.с.210-215) при огляді території току, що у с.Іване-Золоте Заліщицького району, у будівлі складу обоє дверей пошкоджені, на перших дверях вирваний штир, на який накладається замок, на других вирвана дошка, до якої кріпився такий же штир із накладним замком. На підлозі в приміщені будівлі знаходяться на купах насипане зерно ячменю, кукурудзи, сої. Ці насипи зерна розкидані по підлозі. Також на підлозі біля дверей виявлено слід протектору шини автомобіля, а на землі біля дверей два вдавлені сліди низу взуття.
При огляді території току 25 березня 2015 року, що вбачається з протоколу огляду від 25 березня 2015 року (т.1 а.с.227-230), біля будівлі складу виявлено та вилучено 7 мішків з селітрою аміачною вагою 320 кг, 65 мішків з зерном пшениці вагою 2862 кг, 5 мішків з зерном сої вагою 195 кг, 6 мішків з зерном кукурудзи вагою 284 кг. Присутній при огляді обвинувачений ОСОБА_21 пояснив, що виявлене зерно та селітру він разом із обвинуваченими ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та свідком ОСОБА_24 привезли з с.Зозулинці Заліщицького району.
З протоколу огляду від 24 березня 2015 року (т.1 а.с.217-219) вбачається, що у господарстві ОСОБА_25 , що у с.Лисичники Заліщицького району, а саме, у приміщенні хліву виявлено та вилучено 9 мішків з 367 кг зерна ячменю, 52 мішки з зерном сої вагою 2316 кг, 92 мішки з зерном пшениці вагою 4454 кг. Присутній при проведенні огляду обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що виявлене у хліву зерно він разом із ОСОБА_26 викрав із току у с.Іване-Золоте Заліщицького району.
При огляді складського приміщення на території току у с.Зозулинці Заліщицького району, що вбачається з протоколу огляду місця події від 25 квітня 2015 року (т.1 а.с.236-237), на землі у місці, вказаному присутнім при огляді свідком ОСОБА_24 , виявлено та вилучено залишки зерна пшениці та кукурудзи. ОСОБА_27 пояснив, що у даному місці зберігалися мішки з зерном пшениці та кукурудзи, що належали власнику з с.Іване-Золоте.
При огляді автомобіля марки Мерседес спринтер реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким користується свідок ОСОБА_11 , що вбачається з протоколу огляду від 25 березня 2015 року (т.1 а.с.221-225), на задньому бампері автомобіля виявлено зерно пшениці та сої, у кузові автомобіля виявлено залишки зерна сої, пшениці та речовини білого кольору. Присутній при огляді свідок ОСОБА_11 пояснив, що автомобіль засмітився в результаті перевезення ним зерна та селітри з села Зозулинці до місця крадіжки у селі Іване-Золоте Заліщицького району.
За даними довідки від 27 березня 2005 року № 197, виданої ТОВ «Агрополіс» смт.Заводське Чортківського району Тернопільської області (т.2 а.с.26), ціна 1 кг кукурудзи становить 4,12 грн., 1 кг сої 8,40 грн., 1 кг пшениці 3,60 грн., 1 кг селітри аміачної 4,91 грн.; за даними довідки від 31 березня 2015 року № 292 (т.2 а.с.28) виданої сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом «Ратай», ціна 1 кг зерна ячменю становить 2,80 грн.
Аналізуючи всі дані в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб та з проникненням у приміщення.
Сторона обвинувачення на обґрунтування винуватості ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, посилається на такі докази, як: протокол огляду місця події від 24 березня 2015 року в частині вилучення виявлених при огляді будівлі складу у с.Іване-Золоте Заліщицького району сліду протектору шини автомобіля та двох вдавлених на землі слідів низу взуття (т.1 а.с.211,212), а також висновки судово-трасологічної експертизи від 1 квітня 2015 року № 05/35/15 щодо дослідження сліду протектора шини транспортного засобу (т.2 а.с.11-13) та судово-трасологічної експертизи від 6 травня 2015 року № 05/40/15 щодо дослідження сліду низу підошви взуття (т.2 а.с.15-18).
Такі докази суд, відповідно до ст.86 КПК України, вважає недопустимими, оскільки протокол огляду місця події від 24 березня 2015 року в частині вилучення виявлених при огляді будівлі складу у с.Іване-Золоте Заліщицького району сліду протектору шини автомобіля та двох вдавлених на землі слідів низу взуття (т.1 а.с.211,212) складений з порушенням вимог ст.237 КПК України: в протоколі не зазначено, що виявлені сліди оглядалися, а отже, виявлені сліди не були оглянуті; в протоколі не зазначено яким чином такі сліди були вилучені; в протоколі не зазначено, що вилучені сліди були опечатані, а отже такі сліди не опечатані.
Натомість, відповідно до дослідницької частини висновку судово-трасологічної експертизи від 1 квітня 2015 року № 05/35/15 щодо дослідження сліду протектора шини транспортного засобу (т.2 а.с.11-13), об`єкти на дослідження надані упакованими у полімерний пакет з індивідуальним номером 3102550, а відповідно до дослідницької частини висновку судово-трасологічної експертизи від 6 травня 2015 року № 05/40/15 щодо дослідження сліду низу підошви взуття (т.2 а.с.15-18) об`єкт на дослідження наданий без упакування та представляє собою один аркуш паперу білого кольору із зображенням низу взуття.
Безпідставним суд вважає посилання сторони обвинувачення на обґрунтування винуватості ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм злочину на такі докази, як заяви, адресовані на ім.»я начальника Заліщицького РВ УМВС України в Тернопільській області: ОСОБА_5 (т.1 а.с.202,203), ОСОБА_6 (т.1 а.с.204,205), ОСОБА_7 (т.1 а.с.207,208), ОСОБА_8 (т.1 а.с.206), в яких останні виклали зізнання у вчиненні крадіжок зернових культур та іншого майна з приміщення току у с.Івне-Золоте Заліщицього району в період з 13 по 16 березня 2015 року. Такі докази суд також визнає недопустимими, оскільки отримання такого доказу не передбачено нормами діючого кримінального процесуального законодавства.
Сторона захисту, повністю проігнорувавши стадію судового розгляду кримінального провадження - обвинувачені відмовилися від надання усних або письмових пояснень з приводу обвинувачення, проігнорували право збирати та подавати докази, задавати питання потерпілому, свідкам, брати участь в дослідженні письмових доказів, в судових дебатах захисник просить обвинувачених оправдати з огляду на те, що обвинувачення є не вірно сформульованим, не неконкретним, обґрунтовується неналежними доказами. Зокрема, вказує, що стороною обвинувачення: не встановлено кому саме, фізичній чи юридичній особі, чи фермеру заподіяно шкоду; не доведено розмір заподіяної потерпілому шкоди; показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вважає недопустимим доказом з огляду на те, що останні є потенційними підозрюваними. Вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що злочин вчинено за попередньою змовою осіб, а тому відсутня кваліфікуюча ознака, передбачена ч.3 ст.185 КК України, усі дії проведені під час досудового розслідування, є незаконними.
Однак, з огляду на досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає такі доводи захисника в судовому засіданні безпідставними та недоведеними.
При обранні покарання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі.
Суд також враховує особу кожного з обвинувачених, які до кримінальної відповідальності притягуються вперше, їх молодий вік, позитивну характеристику по місцю проживання та по місцю навчання обвинувачених, обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених: щире каяття, відшкодування завданих збитків, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілого, який просить суворо не карати (т.1 а.с.195).
За таких обставин, суд приходить до переконання, що обвинувачені можуть бути перевиховані без відбування покарання у виді позбавлення волі і вважає за доцільне, відповідно до ст.75 КК України, звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, встановити їм іспитовий строк і покласти на них обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
За даними обвинувального акту розмір витрат на залучення експертів по кримінальному провадженні становить 982,08 грн., що становлять вартість проведених судово-трасологічних експертиз № 05/35/15, № 05/40/15 та № 05/41/15.
Однак, в судовому засіданні стороною обвинувачення документально не підтверджено витрат на залучення експертів. Окрім цього, суд визнав висновки експертиз № 05/35/15, № 05/40/15 недопустимими доказами з огляду на те, що предметами дослідження експертів були об`єкти сліди, порядок фіксації вилучення яких був порушений.
Визнані у кримінальному провадженні речовими доказами:
- 9 мішків зерна ячменю вагою 367 кг, 52 мішки зерна сої вагою 2316 кг, 5 мішків зерна сої вагою 195 кг, 92 мішки зерна пшениці вагою 4454 кг, 65 мішків зерна пшениці вагою 2862 кг, 7 мішків селітри аміачної вагою 320 кг, 6 мішків зерна кукурудзи вагою 284 кг, повернуті під розписку потерпілому ОСОБА_10 (т.2 а.с.38, 41,42), слід вважати повернутими за приналежністю;
- кросівки, які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Заліщицького ВП Чортківського ВП ГУНП України в Тернопільській області (т.2 а.с.30), слід повернути власнику обвинуваченому ОСОБА_5 ;
- слід протектора шини, залишки зерна сої, кукурудзи та пшениці, що зберігаються в камері речових доказів Заліщицького ВП Чортківського ВП ГУНП України в Тернопільській області (т.2 а.с.32, 34), слід знищити;
- автомобіль Мерседес-бенц-410 тип фургон-с реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернутий під розписку ОСОБА_9 (т.2 а.с.36,37), слід повернути власнику ОСОБА_28 ;
- автомобіль Мерседес-бенц-312-Д реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернутий під розписку ОСОБА_11 (т.2 а.с.38,39,44), слід вважати повернутим за приналежністю;
- автомобіль марки ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_3 , повернутий під розписку ОСОБА_5 (т.2 а.с.38, 40, 43), слід повернути власнику ОСОБА_29 .
Підстав для обрання заходів забезпечення кримінального провадження немає.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України , суд
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_30 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 1 (один) рік .
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_30 обов`язки в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
- 9 мішків зерна ячменю вагою 367 кг, 52 мішки зерна сої вагою 2316 кг, 5 мішків зерна сої вагою 195 кг, 92 мішки зерна пшениці вагою 4454 кг, 65 мішків зерна пшениці вагою 2862 кг, 7 мішків селітри аміачної вагою 320 кг, 6 мішків зерна кукурудзи вагою 284 кг, повернуті під розписку потерпілому ОСОБА_10 , вважати повернутими за приналежністю;
- кросівки, які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Заліщицького ВП Чортківського ВП ГУНП України в Тернопільській області, повернути власнику обвинуваченому ОСОБА_5 ;
- слід протектора шини, залишки зерна сої, кукурудзи та пшениці, що зберігаються в камері речових доказів Заліщицького ВП Чортківського ВП ГУНП України в Тернопільській області, знищити;
- автомобіль Мерседес-бенц-410 тип фургон-с реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернутий під розписку ОСОБА_9 , повернути власнику ОСОБА_28 ;
- автомобіль Мерседес-бенц-312-Д реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернутий під розписку ОСОБА_11 , вважати повернутим за приналежністю;
- автомобіль марки ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_3 , повернутий під розписку ОСОБА_5 , повернути власнику ОСОБА_29 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченим і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Головуючий: підпис
З оригіналом згідно.
Суддя Борщівського районного суду ОСОБА_1