Справа № 743/1134/15-к
Провадження №1-кп/743/90/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2015 року
Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - суддіОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нові-Яриловичі Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , такого, що не має судимостей,
за ст. 286 ч. 2 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: старшого прокурора відділу прокуратури
Чернігівської області ОСОБА_4 , потерпілих - цивільних позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їх представника ОСОБА_7 ;
обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_9 ,
26.04.2015 року, о 20 год. 30 хв., ОСОБА_10 , керуючи мотоциклом «ЯВА-350/634», д.н.з. НОМЕР_3 , в якому робоча гальмівна система переднього колеса через несправність, що полягає у відсутності тросу спільно з важелем, відсутності гальмівних колодок, знаходилась у відмовному стані, робоча система ножного гальма заднього колеса, через несправність, яка полягає у від`єднанні тросу від важеля знаходилась у відмовному стані, система головного світла фари через несправності, які полягають у чисельних розривах електричних проводів з ознаками термічного їх плавлення, свідомого перерізання електричних проводів системи головного світла фари до події дорожньо-транспортної пригоди, знаходилась у відмовному стані; перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння; не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; без ввімкнутого світла фари в умовах недостатньої видимості; без мотошолома та перевозячи пасажира ОСОБА_11 без мотошолому; рухаючись автодорогою «Київ Чернігів Нові-Яриловичі» в напрямку с. Нові-Яриловичі Ріпкинського району Чернігівської області зі сторони митного пропускного пункту «Н.Яриловичі», порушуючи вимоги: п. 31.4.1 «а», п. 31.4.3 «а», п. 31.6. «а», «б», п. 2.9 «а», п. 2.1 «а», «ґ», п. 19.1 «а», п. 2.3 «г» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась при виникненні небезпеки для руху, у вигляді велосипедистки ОСОБА_12 , яка рухалася в зустрічному напрямку, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, чим порушив вимоги: п. 2.3 «б», п. 12.3 Правил дорожнього руху України, в результаті чого, в районі 220 км. + 628 м. автодороги «Київ Чернігів Нові-Яриловичі», здійснив наїзд на велосипедистку ОСОБА_13 , яка в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, забійно-рвана рана обличчя, забійна рана лівої брові, садна та синці обличчя, крововиливи в шкірно-м`язевий лоскут голови, багато уламковий перелом кісток склепіння та основи черепа, субарахноїдальні крововиливи, вогнища забою речовини головного мозку лівої та правої лобних часток, закриті переломи кісток лівої гомілки та лівого передпліччя, садна, синці тулуба та кінцівок від яких померла на місці пригоди. Порушення водієм ОСОБА_14 вимог п. 2.3 «б», п. 12.3, п. 31.4.1 «а», п. 31.4.3 «а», п. 31.6 «а», «б» Правил дорожнього руху України є причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що він вживши спиртні напої, 26 квітня 2015 р. ввечері, їхав з ОСОБА_15 на технічно несправному мотоциклі в с.Нові-Яриловичі. Зазначив, що він за 500 м. побачив велосипед. Проте, об`їхати його завадили фури. Після цього сталася ДТП, внаслідок, якої він отримав тяжкі травми, а ОСОБА_16 померла. Він довгий час був в комі, багатьох деталей не пам`ятає. На даний час, він готує документи на встановлення групи інвалідності. Жалкує про вчинене, бажає виправити ситуацію. У вчиненому щиро кається, просив суворо не карати. Зазначив, що не просив прощення у потерпілих, оскільки йому соромно за вчинене перед ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , як своїми вчителями. Визнав позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди. Вказав про часткове відшкодування шкоди. Частково визнав моральну шкоду.
Доповнюючи позицію обвинуваченого ОСОБА_19 його захисник адвокат ОСОБА_20 , вказав про повне визнання ОСОБА_14 своєї вини у вчиненому, про визнання позовних вимог в частині майнової шкоди, про часткове відшкодування шкоди в сумі 4400 грн., про часткове визнання позовних вимог в частині моральної шкоди. При цьому, ОСОБА_20 просив, при призначенні ОСОБА_21 покарання, врахувати стан здоров`я останнього, який погіршився після ДТП, що певним чином впливає на його психологічний стан та здатність висловлювати свої думки. Вважає, що щире каяття наявне у ОСОБА_19 , так як останній виявляє жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалась, готовий допомагати матеріально. Зазначає, що реальне позбавлення волі ОСОБА_19 утруднить виконання вироку в частині грошового стягнення на користь потерпілих. Тому, просив призначити ОСОБА_21 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, зі звільненням від відбування покарання, на строк, який визначить суд, з покладенням обов`язків .
ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , як потерпілі-цивільні позивачі в судовому засіданні вказали, що виключно на розсуд суду покладаються в питаннях призначення ОСОБА_21 покарання та у розмірі відшкодування моральної шкоди. Зазначили, що вони, як вчителі Новояриловицької ЗОШ навчали ОСОБА_22 .. Сестра останнього була подругою померлої ОСОБА_13 , вони протягом багатьох років дружили сім`ями. Вказали, що перед засіданням їм було відшкодовано частково майнову шкоду в сумі 4400 грн. Вказали, що донька проживала з ними, сиротою залишилась їхня онука, яка також сильно переживає втрату своєї матері. При цьому, ОСОБА_17 вважає, зо ОСОБА_10 щиро розкаявся у вчиненому. Сумнів у щирому розкаянні ОСОБА_19 має ОСОБА_18 , оскільки жодних фур в той день не було та за 5 місяців, що пройшло з часу трагедії, ОСОБА_10 жодним чином не попросив у них пробачення. Наголосили на тому, що їм було головне не грошове відшкодування, а те аби ОСОБА_10 поглянув їм у вічі.
Доповнюючи позицію потерпілих їх представник ОСОБА_23 просив задовольнити позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди за мінусом 4400 грн., виходячи з позиції ОСОБА_19 та його адвоката ОСОБА_24 про повне визнання позову в цій частині. Вказав на необхідність стягнення на користь ОСОБА_25 витрат на правову допомогу надану ним. При розв`язанні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди поклався на розсуд суду, вказавши, що втрату єдиної дитини оцінити неможливо. Вважає, що ОСОБА_10 в суді не довів факт щирого каяття у вчиненому. При цьому, просить врахувати при призначенні покарання ОСОБА_21 не тільки те, що останній також сильно постраждав в вказаній ДТП, але і всі обставини в сукупності. На його думку, покарання ОСОБА_21 необхідно призначити у виді реального позбавлення волі, але на строк ближче до мінімальної межі.
Свідки зазначені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування: ОСОБА_11 та ОСОБА_26 в судовому засіданні не допитувались.
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 27 квітня 2015 р., схеми № 1 до вказаного протоколу, з ілюстративної таблиці до вказаного протоколу вбачається: місце вчинення даного кримінального правопорушення: 220 км. + 628 м. автодороги «Київ Чернігів Нові-Яриловичі», з сухим та чистим асфальтобетонним покриттям, шириною 7,8 м.. В ньому зафіксовані розміри смуг, узбіч, що примикають до дороги, знаходження на місці ДТП: мотоцикла «ЯВА-350», д.н.з. НОМЕР_3 і велосипеда „АІСТ, його колеса, знаходження плям крові, подряпин від мотоциклу на лівій смузі руху, уламків, частини та шайби педалі. Також в ньому зафіксовані: зображення правої смуги руху при русі в напрямку с.Нові-Яриловичі зі сторони пропускного пункту, зображення пошкоджень на велосипеді, зображення потертості на лівій захисній дузі мотоцикла, зображення пошкодження лівої ручки мотоцикла, зображення пошкодження в нижній лівій частині мотоцикла в районі вихлопної труби, зображення пошкодження лампочки фари головного світла.
З протоколу огляду транспортного засобу від 27 квітня 2015 р. вбачається, що у велосипеда «АІСТ» наявні деформації у вигляді вигинів диску переднього колеса, потертості та подряпини по лівій пластиковій ручці керма велосипеда, деформації у виді вигинів та вдавлення рами велосипеда, відсутня ліва педаль в місці прикріплення, наявна частина осі педалі зі слідами відламування внаслідок дії механічної сили, світлоповертачі на велосипеді відсутні, деформований передній бруднозахисний щиток.
З протоколу огляду транспортного засобу від 27 квітня 2015 р. вбачається, що у мотоцикла «ЯВА-350», д.н.з. НОМЕР_3 деформований передній бруднозахисний щиток,розбито скло фари головного світла та скло лампочки фари головного світла, наявні сліди значних потертостей на кінці лівої ручки керма, наявні потертості, подряпини на лівій захисній дузі, потертості, подряпини та вмятина на лівій вихлопній трубі, подряпини та деформації на лівій підніжці, відсутнє сідло мотоцикла, елементи бардачка лежать поряд мотоцикла на землі.
З висновку судової транспортно-трасологічної експертизи НДЕКЦ УМВС України в Чернігівській області № 280 від 15 червня 2015 р. вбачається, що у момент первинного контакту кут між повздовжньою віссю переднього колеса мотоцикла «ЯВА-350», д.н.з. НОМЕР_3 і повздовжньою віссю велосипеда «АІСТ» приблизно складав 160ч165°.
З висновку судової транспортно-трасологічної експертизи та експертизи обставин і механізму ДТП НДЕКЦ УМВС України в Чернігівській області № 203 від 02.06.2015 року вбачається, що зіткнення між мотоциклом «ЯВА-350», д.н.з. НОМЕР_3 і велосипедом „АІСТ повздовжньо відбулось на деякій відстані перед місцем початку утворення на дорожньому покритті подряпин які залишили частини мотоцикла після його падіння на дорогу і початку руху в боковому ковзанні позначка „7 схеми. В указаному висновку, експертом зазначено, що враховуючи ширину смуги 3,9 м., розташування місця утворення першої подряпини на відстані 3,1 м. від правого краю дороги по напрямку руху мотоцикла перед ДТП, поперечно зіткнення відбулось в цій смузі руху. Також в указаному висновку, експертом зазначено, що швидкість мотоцикла «ЯВА-350», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_19 в момент його первинного контакту з дорожнім покриттям, початку руху мотоцикла в боковому ковзанні по дорожньому покриттю складала не менше ніж 54,5?61,8 км. на год..
З висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу НДЕКЦ УМВС України в Чернігівській області № 204 від 09.06.2015 року вбачається, що:
- система рульового керування мотоцикла «ЯВА-350», д.н.з. НОМЕР_3 , на момент дослідження знаходилась в належному працездатному стані, в якій відсутні несправності, які могли б впливати на показники основних вихідних параметрів, система виконує свою основну потрібну функцію по зміні напрямку руху мотоцикла з задовільною ефективністю;
- робоча гальмівна система переднього колеса мотоцикла «ЯВА-350», д.н.з. НОМЕР_3 , на момент дослідження через несправність яка полягає у відсутності тросу спільно з важелем, відсутність гальмівних колодок знаходилась у відмовному стані;
- робоча система ножного гальма заднього колеса, через несправність яка полягає у від`єднанні тросу від важеля знаходилась у відмовному стані
- несправності системи робочого гальма як переднього так і заднього коліс мотоцикла існували до події ДТП;
- система головного зовнішнього освітлення мотоцикла «ЯВА-350», д.н.з. НОМЕР_3 , через несправності, які полягають: у свідомому перерізанні електричного ланцюга живлення струмом лампи головного освітлення передньої фари від генератора до перемикача, розриви проводів від перемикача до фари, чисельні розриви електричних проводів по всій системі електрообладнання мотоцикла; руйнації скла розсіювача світла фари, руйнації колби лампи, на момент дослідження знаходилась у відмовному стані;
- несправності електричних ланцюгів існували до події ДТП;
- через несправності експлуатаційного характеру які існували до події ДТП, а саме: несправність яка полягає у чисельних розривах електричних проводів з ознаками їх термічного плавлення, свідомого перерізання колючо-ріжучим предметом електричних проводів особою яка виконала ці дії, система головного світла фари мотоцикла «ЯВА-350», д.н.з. НОМЕР_3 до події ДТП знаходилась у відмовному стані, тобто до події ДТП головне світло фари мотоцикла не працювало в будь-якому з режимів;
- водій міг виявити несправності системи робочого гальма, системи головного світла фари мотоцикла, за рахунок яких ці системи до події ДТП перебували у відмовному стані, проведенням візуального огляду технічного стану систем, перевіркою перед експлуатацією мотоцикла, тобто міг виявити несправності до події ДТП.
З судової експертизи обставин і механізму ДТП № 1-07Е(15) від 20.07.2015 року вбачається, що:
- як за умови, що смуга зустрічного руху була вільна від транспортних засобів (варіант 1), так і за умови, що смуга зустрічного руху була зайнята, зустрічними транспортними засобами або попутними, які виконували маневр обгону (варіант 2), водій мотоцикла «ЯВА-350», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_10 , рухаючись в момент виникнення небезпеки для руху з швидкістю 54,5 км. на год., яка є дозволеною для вказаних умов швидкістю руху 90 км. за год., за умови його дій у відповідності до вимог розділу 31, п. 12.3 Правил дорожнього руху, мав технічну можливість уникнути зіткнення з велосипедом «АІСТ» під керуванням ОСОБА_27 з вказаного моменту виникнення небезпеки для руху шляхом екстреного гальмування;
- водій мотоцикла «ЯВА-350», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_10 з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.2, п. 12.3, п. 12.6 «ґ», п. 19.1 «а», п. 31.4, п. 31.6 «а», «б» Правил дорожнього руху України;
- водій велосипеда «АІСТ» ОСОБА_27 з технічної точки зору повинна була діяти у відповідності з вимогами п. 6.2, п. 11.14, п. 19.1 «б» Правил дорожнього руху України;
- дії водія мотоцикла «ЯВА-350», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_19 не відповідали вимогам п. 31.4.1 «а», п. 31.4.3 «а», п. 31.6 «а», «б» Правил дорожнього руху України. Експлуатація та подальший рух транспортного засобу за вказаних умов заборонені. Дії водія не відповідали вимогам п. 12.3, п. 19.1 «а» Правил дорожнього руху України;
- дії водія велосипеда «АІСТ» ОСОБА_13 не відповідали вимогам п. 6.2, п. 11.14, п. 19.1 «б» Правил дорожнього руху України;
- за вказаних умов невідповідність дій водія мотоцикла «ЯВА-350», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_10 вимогам розділу 31, п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, є причиною даної ДТП з технічної точки зору;
- за вказаних умов невідповідність дій водія велосипеда «АІСТ» ОСОБА_13 вимогам п. 11.14 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, є умовою даної ДТП з технічної точки зору.
З висновку експерта № 375 від 27 квітня 2015 р. КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» вбачається, що:
- під час експертизи трупа громадянки ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма; забійно-рвана рана обличчя; забійна рана лівої брові; садна та синці обличчя; крововиливи в шкірно-м`язевий лоскут голови; багато уламковий перелом кісток склепіння та основи черепа; субарахноїдальні крововиливи; вогнища забою речовини головного мозку лівої та правої лобних часток; закриті переломи кісток лівої гомілки та лівого передпліччя, садна, синці тулуба та кінцівок, які утворились від дії тупих предметів, , незадовго до смерті, в тому числі міг утворитись при зіткненні мотоцикла з потерпілою велосипедисткою та в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя;
- причиною смерті громадянки ОСОБА_13 , став набряк головного мозку, який виник внаслідок відкритої черепно-мозкової травми із переломами кісток черепа та забоями головного мозку, що підтверджується наступними патологічними проявами: забійно-рвана рана обличчя, забійна рана лівої брові, садна та синці обличчя, крововиливи в шкірно-м`язевий лоскут голови, багатоуламковий перелом кісток склепіння та основи черепа, вогнища забою речовини головного мозку лівої та правої лобних часток. При цьому, речовина мозку на розрізах липне до ножа, наявні смуги вдавлення від крил клиновидної кістки та великого потиличного отвору. Враховуючі дані, що були отримані під час дослідження трупних явищ: труп на дотик охолоджений рівномірно у всіх ділянках; трупне заклякання добре виражене у м`язах обличчя, шиї, верхніх та нижніх кінцівках; трупні плями бліднуть та відновлюють свій колір через 8 хвилин 20 секунд, то смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- при експертизі трупа громадянки ОСОБА_13 слідів переїзду не виявлено;
- в момент первинного контакту з транспортним засобом потерпіла могла знаходитись передньо-лівою поверхнею тіла до травмуючого предмета та в вертикальному чи близькому до нього положенні, в тому числі їдучи на велосипеді.
З результатів токсилогічного дослідження КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер» № 379 від 29 квітня 2015 року вбачається, що при токсилогічному дослідженні крові ОСОБА_19 за 26 квітня 2015 р. виявлений етанол 1,04 ‰, що свідчить про порушення ОСОБА_14 п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.
З висновку експерта № 579 від 9 липня 2015 р. КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» та з виписки-епікризу № 6769 Чернігівської обласної лікарні вбачається комплекс тілесних ушкоджень виявлений у ОСОБА_19 у вигляді: відкритої черепномозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепу, забиттям головного мозку, забитими ранами волосистої частини голови та обличчя, котрий виник від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі ж, котрий міг утворитися у нього 26.04.15 р. коли той перебував на момент дорожньо-транспортної пригоди в якості водія мотоцикла, котрий відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Аналізуючи вказані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_19 наявні порушення: п. 31.4.1 «а», п. 31.4.3 «а», п. 31.6 «а», «б» Правил дорожнього руху України, тобто правил експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом; п. 2.3 «б», п. 12.3 Правил дорожнього руху України, тобто правил безпеки дорожнього руху, що такі порушення вказаних правил містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про доведеність винуватості ОСОБА_19 у порушенні Правил безпеки дорожнього руху та у порушенні правил експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_28 ..
Вирішуючи питання про визначення виду та розміру покарання, що може бути призначене обвинуваченому та потреби у його відбуванні, суд керується загальними засадами призначення покарання (ст.. 65 КК України), враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілих та їх представника щодо міри покарання, а також відомості про особу обвинуваченого.
Безумовною обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_19 , суд вважає часткове добровільне відшкодування шкоди. В даному випадку ОСОБА_10 визнав свою провину, з його допиту видно, що він виявляє жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалась, тобто в його діях наявна обставина, що пом`якшує покарання - щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_19 відсутні.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_10 :
- позитивно характеризується за місцем проживання;
- є таким, що не має судимостей;
- протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності;
- до вчинення кримінального правопорушення працював офіційно на території Республіки Білорусь.
Судом враховується в якості характеризуючи даних те, що ОСОБА_10 поза межами 1 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП. В силу ст.. 39 КУпАП, він хоч і являється таким, що не був підданим адміністративному стягненню, проте все в сукупності характеризує його, як особу, яка належних висновків для себе не зробила і, що його поведінка свідчить про вперте небажання дотримуватися норм закону, моралі та загально встановлених правил суспільної поведінки.
Враховуючи встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема те, що невідповідність дій ОСОБА_22 . Правилам дорожнього руху є причиною даної ДТП з технічної точки зору, а невідповідність дій ОСОБА_28 . Правилам дорожнього руху є лише умовою даної ДТП з технічної точки зору, вказані дані на особу обвинуваченого, те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, чи іншим транспортним засобом підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди, те, що ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, зважаючи на позицію потерпілих ОСОБА_25 та ОСОБА_18 щодо того, що вони при призначенні покарання обвинуваченому поклались на розсуд суду, на позицію представника потерпілих ОСОБА_29 щодо призначення обвинуваченому аокарання у виді реального позбавлення волі ближче до мінімальної межі санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, суд, дотримуючись справедливого балансу між наслідками вчиненого кримінального правопорушення у вигляді втрати єдиної доньки потерпілих ОСОБА_25 та ОСОБА_18 та матері малолітньої ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з одного боку та особою винною у його вчиненні, з іншого боку, з метою попередження вчинення ОСОБА_14 нових кримінальних правопорушень, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_19 неможливе без ізоляції його від суспільства.
Однак, беручи до уваги те, що через описану вище сукупність тілесних ушкоджень отриманих в результаті вказаної ДТП, стан здоров`я ОСОБА_19 погіршився, він готує документи щодо встановлення групу інвалідності, зважаючи на частково відшкодування збитків, суд вважає, що покарання ОСОБА_21 необхідно визначити у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та перевиховання.
Враховуючи те, що матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що ОСОБА_10 отримував права на керування транспортними засобами, а позбавленим таких прав може бути особа, яка їх отримувала, суд знаходить за неможливе призначити ОСОБА_21 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
При цьому, строк покарання ОСОБА_21 слід рахувати з моменту фактичного затримання.
Враховуючи клопотання прокурора ОСОБА_31 про обрання відносно ОСОБА_19 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, яке є найбільш м`яким видом в ієрархії запобіжних заходів, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, приймаючи до уваги ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а саме можливість переховуватися від суду, суд знаходить, що, до набрання вироком чинності, відносно ОСОБА_19 слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на останнього певні обов`язки.
Розв`язуючи позовні вимоги ОСОБА_25 до ОСОБА_19 в частині відшкодування майнової шкоди, суд враховує, що первісно ОСОБА_32 було пред`явлено вимоги по відшкодуванню з ОСОБА_19 майнової шкоди в сумі 33 525 грн., яка до судового засідання була частково відшкодована в сумі 4 400 грн., що ОСОБА_10 та його представник ОСОБА_20 визнали позовні вимоги про стягнення майнової шкоди, не оспорювали розмір вказаних позовних вимог.
Розв`язуючи позовні вимоги ОСОБА_25 до ОСОБА_19 в частині відшкодування 250000 грн. моральної шкоди та цивільний позов ОСОБА_18 до ОСОБА_19 в частині відшкодування 250000 грн. моральної шкоди, зважаючи на визнання ОСОБА_8 та його представником ОСОБА_33 обставини спільного проживання ОСОБА_13 разом з батьками ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань, які зазнали потерпілі ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , характер немайнових втрат, у вигляді смерті доньки, яка для них була єдиною дитиною, що є невідворотними наслідками, те, що малолітня ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишилась без матері, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_25 , час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, враховуючи матеріальний стан ОСОБА_19 , який після ДТП звільнився з постійної роботи в Республіці Білорусь, стан його здоров`я описаний вище, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, та положень ст. 23, п. 1 ч. 2 ст. 1167, ст. 1168, ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, суд вважає за необхідне задовольнивши частково позов в цій частині, стягнути з ОСОБА_19 на користь:
Враховуючи положення ст.ст. 120, 124 КПК України, документальне підтвердження оплати ОСОБА_32 4000 грн. на оплату послуг адвоката ОСОБА_29 за надання ним правової допомоги в даному кримінальному провадженні, суд знаходить, що з ОСОБА_19 на користь ОСОБА_25 слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн..
На підставі ст. 124 КПК України, з ОСОБА_19 в дохід держави слід стягнути документально підтверджені процесуальні витрати за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 280 від 15.06.2015 року в сумі 1075 грн. 20 коп.; судової транспортно-трасологічної експертизи та експертизи обставин і механізму ДТП № 203 від 02.06.2015 року в сумі 859 грн. 32 коп.; судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 204 від 09.06.2015 року в сумі 1228 грн. 80 коп.; судової експертизи обставин і механізму ДТП № 1-07Е(15) від 20.07.2015 року в сумі 2449 грн. 92 коп..
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме мотоцикл «ЯВА 350/634», д.н.з. НОМЕР_3 повернути ОСОБА_21 , як фактичному володільцю, а велосипед «АІСТ» повернути ОСОБА_34 , як батьку померлої.
Керуючись ст. ст. 370, 374-376 КПК України суд, -
З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді 4 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Обрати відносно ОСОБА_3 , до набрання вироком чинності, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на останнього такі обов`язки:
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, тобто з с.Нові-Яриловичі Ріпкинського району Чернігівської області, без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
-прибувати за кожною вимогою до суду.
Строк покарання ОСОБА_35 рахувати з моменту фактичного затримання.
Позовні вимоги ОСОБА_36 до ОСОБА_3 в частині відшкодування майнової шкоди, з урахуванням усного клопотання представника потерпілого цивільного позивача ОСОБА_7 про зменшення позовних вимог, - задовольнити.
Позовні вимоги ОСОБА_36 до ОСОБА_3 в частині відшкодування моральної шкоди та позовні вимоги ОСОБА_37 до ОСОБА_3 в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_36 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн..
Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в дохід держави витрати за проведення:
-судової транспортно-трасологічної експертизи № 280 від 15.06.2015 року в сумі 1075 грн. 20 коп.;
-судової транспортно-трасологічної експертизи та експертизи обставин і механізму ДТП № 203 від 02.06.2015 року в сумі 859 грн. 32 коп.;
-судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 204 від 09.06.2015 року в сумі 1228 грн. 80 коп.;
-судової експертизи обставин і механізму ДТП № 1-07Е(15) від 20.07.2015 року в сумі 2449 грн. 92 коп..
-мотоцикл «ЯВА 350/634», д.н.з. НОМЕР_3 , який зберігається на майданчику для тимчасового тримання транспортних засобів Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області повернути ОСОБА_35 , як фактичному володільцю;
-велосипед «АІСТ» , який зберігається на майданчику для тимчасового тримання транспортних засобів Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області повернути ОСОБА_38 , як батьку померлої.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1