Справа №162/1437/15-к
Номер провадження 1-кп/162/53/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2015 року смт. Любешів
Любешівський районний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березичі Любешівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,
ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 єднаного районного військового комісаріату, являючись військовозобовязаним у звязку з оголошенням часткової мобілізації та призову на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, будучи визнаним згідно довідки військово-лікарської комісії №2/336 від 26.06.2015 року придатним до проходження військової служби, отримавши 09.07.2015 року повістку ІНФОРМАЦІЯ_2 єднаного районного військового комісаріату за призовом на військову службу у Збройні Сили України по частковій мобілізації, яка зобовязувала його зявитися о 09 годині 10.08.2015 року за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 єднаного районного військового комісаріату по АДРЕСА_2 , будучи належним чином повідомленим про наслідки неприбуття за викликом та не маючи підстав, що передбачені ст..23 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, з метою ухилення від призову за мобілізацією без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у вказаний час та місце не прибув для подальшої відправки на проходження за призовом військової служби в Збройних Силах України, чим ухилився від призову за мобілізацією, порушивши ст.. 65 Конституції України, Закон України „Про затвердження Указу Президента України „Про часткову мобілізацію та ст.. 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Згідно акту від 20 серпня 2015 року, складеного працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 єднаного районного військового комісаріату, ОСОБА_4 від проходження служби у Збройних Силах України за мобілізацією відмовляється.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи. Не заперечував, що 10 серпня 2015 року не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 єднаного районного військового комісаріату для подальшої відправки на проходження за призовом військової служби в Збройних Силах України та відмовляється від проходження служби у Збройних Силах України за мобілізацією.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який має на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не вчиняв злочинів, разом з тим враховуючи, що помякшуючих та обтяжуючих обставин не має, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 336 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням на нього обовязків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Судових витрат та речових доказів по справі не має.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:
- не виїжджатиме за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтиметься для реєстрації.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1
Суддя Любешівського
районного суду ОСОБА_1