Справа № 276/1114/15-к
Провадження по справі№ 1-кп/276/113/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю : прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, несудимого, непрацюючого,
за ст.122 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
18.05.2015 року близько 3 години, поблизу кафе «Світанок», що по вулиці Карла Маркса, 11, в смт.Володарськ-Волинський Житомирської області, ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сутички умисно наніс громадянину ОСОБА_5 один удар лівою рукою затиснутою в кулак по голові від чого у ОСОБА_5 утворилися тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1060 від 26.05.2015 року відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.122 ч.1 КК України, як умисне заподіяння тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я.
15 вересня 2015 року в смт.Володарськ-Волинський Житомирської області між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Завдані ним збитки відшкодовані в повному обсязі. Наслідки укладення та затвердження угоди передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, йому зрозумілі.
Потерпілий ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про примирення та призначити ОСОБА_4 погоджену сторонами міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України йому зрозумілі.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.
Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Обвинувачений та потерпілий в судовому засіданні підтвердили добровільність укладення угоди.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, правова кваліфікація злочину є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення. Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.
Виходячи із викладеного, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення від 15 вересня 2015 року укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 року обмеження волі з іспитовим строком протягом одного року.
Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 15 вересня 2015 року, що укладена в смт.Володарськ-Волинський Житомирської області між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 /одного/ року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий /підпис/
Копія вірна.
Суддя: ОСОБА_1