Бережанський районний суд Тернопільської області
Бережанський районний суд Тернопільської області 13 вересня 2010 року
в особі судді Німко Н.П
при секретарі Олійник В.М.
прокурора Бурика О.М.
потерпілих: ОСОБА_1 М В., ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережани кримінальну справу про обвинувачення за ч.1 ст. 259 КК України щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера, одруженого, депутатом не обирався, невійськовозобов'язаного, раніше не судимого, -
Продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на зупинення роботи ресторану, в якому на той час відбувалося святкування одруження сина потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_1, підсудний ОСОБА_2 з того ж власного мобільного телефону, 08 травня 2010 року о 17 год. 10 хв. знову здійснив дзвінок в Бережанський РВ УМВС України в Тернопільській області та знову повідомив оперативному черговому райвідділу ОСОБА_5 завідомо неправдиву інформацію про закладення вибухівки в приміщенні того ж ресторану "Колос".
Виїздом на місце події слідчо-оперативної групи в складі спеціалістів вибухово-технічної служби та проведеної за вказаними повідомленнями підсудного ОСОБА_2 перевіркою, в приміщеннях згаданого ресторану "Колос" вибухонебезпечних предметів не виявлено.
Внаслідок згаданих протиправних дій підсудного ОСОБА_2 08 травня було порушено режим роботи ресторану "Колос" та святкування весілля на протязі кількох годин.
Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_6 пояснив, що дійсно, 08 травня 2010 року в ресторані "Колос", що в с.Жуків Бережанського району Тернопільської області мало відбутися святкування одруження його сина. Коли вони перебували в церкві, біля обіду, їх з дружиною потерпілою ОСОБА_1 по телефону повідомили. Що надійшов дзвінок, що в ресторані закладено вибухівку. Приїхавши з церкви до ресторану побачили, що працівники ресторану та гості виведені з приміщення'і їх оглядають працівники міліції. Біля 17 год. було встановлено, що вибухівки в ресторані немає і дозволено заходити всередину, але за пару хвилин, їм знову сказали, що надійшло повідомлення про вибухівку в ресторані і знову почалася перевірки. Через деякий час до них підведи підсудного ОСОБА_2, який як виявилося і робив згадані повідомлення про вибухівку. Такими діями ОСОБА_2 було фактично зірвано весілля, . через затримку в роботі працівників ресторану зіпсувалися продукти, всі присутні, наречені та родичі отримали стрес. Також, зазначена подія вкрай негативно вплинула на його дружину, яка з цього приводу тривалий час лікувалася. Просить підсудного волі не позбавляти. Поряд з цим, просить стягнути в його користь з підсудного 12 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, яку він зазнав внаслідок злочинних дій підсудного.
Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_1 по своїй суті дала пояснення, які є аналогічними поясненням потерпілого ОСОБА_4
Суд, приймаючи до уваги повне та особисте визнання підсуднім ОСОБА_2 В.В. своєї вини, пояснення потерпілих, об'єктивно оцінивши всі зібрані та перевірені в судовому засіданні докази, прийшов до переконання про доведеність вини підсудного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України. В цьому суд переконали наступні докази,
-рапорт помічника оперативного чергового Бережанського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_3 від 08 травня 2010 року ( а.с.10);
-рапорт оперативного чергового Бережанського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_5 від 08 травня 2010 року ( а.с.11);
-рапорт т.в.о. начальника Бережанського МРВ УСБ України в Тернопільській області ОСОБА_7 від 08 травня 2010 року (( а.с. 13);
-протоколи огляду місця події від 08 травня 2010 року із доданими до них фототаблицями. (а.с.14, 18-22, 26-28); акт №-45/10 експертного огляду території, приміщень( об"єкту) на наявність вибухових пристроїв та речовин від 08 травня 2010 року ( а.с. 23);
-протоколом №-193 від 08 травня я 2010 року медичного огляду для визначення факту вживання алкоголю і стану сп"яніння ОСОБА_2 ( а.с. 33) явкою з каяттям ОСОБА_2 ( а.с.34);
-висновком судової-дактилоскопічної експертизи №-16/60/10 від 26 травня 2010 року, згідно якої слід капілярного узору, вилучений з мобільного телефону марки "Сіменс А 57", з якого було здійснено неправдиве повідомлення про замінування ресторану "Колос" залишено середній пальцем правої руки ОСОБА_2 ( а.с.40-45);
-протоколом огляду речових доказів від 10 травня 2010 року'( а.с. 102, 105-106,109).
Відповідно до ч.З ст. 299 КПК України, суд за. згодою всіх учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з'ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною е їх позиція, а також їм роз'яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, Що дії підсудного ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.259 КК України, оскільки в суді знайшов своє підтвердження той факт, що підсудній ОСОБА_2 незаконно, 08 травня 2010 року умисно зробив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку до вибуху, тобто про закладення вибухівки в ресторані "Колос" с.Жуків Бережанського району Тернопільської області, яке загрожувало загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками.
При обранні покарання підсудному ОСОБА_2, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, особу винного, який є пенсіонером та вперше вчинив злочин, його чесне визнання та щире розкаяння у скоєному, про що свідчать матеріали досудового слідства, критичне ставлення підсудного до вчиненого ним злочину. Оскільки підсудний є непрацездатною особою, до нього не може бути застосовано такий вид покарання, як обмеження волі, передбачений санкцією ст. 259 ч.1 КК України, а покарання у вигляді арешту чи штрафу в мінімальному розмірі визначеному санкцією згаданої статті в 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян суд вважає в даному випадку щодо підсудного занадто суворим, а тому суд приходить до висновку про доцільність та необхідність призначення підсудному покарання у вигляді штрафу в розмірі нижчому від найнижчої межі, аніж це передбачено санкцією ч.1 ст. 259 КК України і вважає за необхідне застосувати до підсудного ст.69 КК України.
Суд також вважає, що в судовому засіданні знайшов своєї підтвердження той факт, що внаслідок злочинних дій підсудного потерпілому ОСОБА_4 було заподіяно моральну шкодую яка полягає у душевних стражданнях та переживаннях у вигляді страху, тривоги, негативних емоціях з приводу порушення святкування одруження сина потерпілого. А тому, зважаючи на позицію підсудного, який позовні вимоги потерпілого в розмірі 12 000 ( дванадцять) тисяч гривень визнав повністю, суд вважає, що заявлений позов підлягає до повного задоволення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.^ 323,324 КПК України ,суд ,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 259 КК України і за цією статтею із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання більш м'яке, ніж передбачено законом - у вигляді штрафу у розмірі у вигляді штрафу в розмірі 1200 ( одна тисяча двісті) гривень.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити повністю і стягнути в його користь із засудженого ОСОБА_2 на відшкодування заподіяної моральної шкоди 12.000 ( дванадцять тисяч)гривень.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписка про невиїзд з місця проживання - с.Жуків Бережанського району Тернопільської області.
Речові докази : мобільний телефон " марки "Сіменс А 57, картонне упакування до стартового пакета "Київстар". Зарядний пристрій для мобільного телефону марки "Сіменс А 57" - повернути засудженому ОСОБА_2.
- конверт із відрізками липкої стрічки з відкопійованими пальцями .рук - залишити при матеріалах кримінальної справи.
Стягнути із засудженого ОСОБА_2 судові витрати :
На даний вирок суду може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд на протязі 15 діб з дня проголошення вироку.
Суддя Бережанського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_8