Справа № 173/601/15-к
Номер провадження1-кп/173/71/2015
В И Р О К
іменем України

18 серпня 2015 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніппропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, офіційно не працюючої, одруженої, має малолітню дитину 2012 року народження, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України,

встановив:
20 вересня 2014 року ОСОБА_4 близько 18.00 год., знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення кредитної картки «Приватбанк», яка належить ОСОБА_5 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, забрала вказану кредитну картку. Наступного дня, 21 вересня 2014 року, о 10 год. 30 хв. ОСОБА_4 прибула до філії банку «ПриватБанк», розташованій по вул..Шевченко, 10 смт.Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через банкомат "Приватбанк" зняла з кредитної картки "ПриватБанк" № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 2900 грн., чим завдала ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена вину визнала, суду показала, що восени 2014 року у вечірній час вона знаходилась в будинку її знайомого ОСОБА_5 . Їй термінового потрібні були кошти, уз в`язку з чим вона забрала кредитну картку ОСОБА_5 , яка лежала на столі. ОСОБА_5 про це не повідомила і він не бачив, як і коли вона забрала цю картку. Наступного ранку вона поїхала до смт. Дніпровське і там через банкомат зняла 2900 грн. Гроші планувала повернути потерпілому, але він почав вимагати від неї 7000 грн., яких в неї не має.

Показання обвинуваченої є логічними, послідовними та не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченою обставин вчинення злочину, добровільності її позиції.

У відповідності до ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд за згодою учасників кримінального провадження в порядку дослідження обставин справи та перевірки їх доказами, обмежився допитом обвинуваченої та не досліджував докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 Кримінального кодексу України належить до злочинів середньої тяжкості, дані про її особу, яка на обліку у лікарів нарколога , психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується добре, раніше не судима, працює неофіційно продавцем, одружена, має малолітню доньку ОСОБА_6 , 2012 року народження.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд вважає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу ОСОБА_4 суд вважає необхідним призначити їй покарання у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Вирішуючи питання цивільного позову, суд приходить до таких висновків.

До початку судового розгляду потерпілим заявлено цивільний позов, згідно з яким потерпілий просив суд стягнути з ОСОБА_4 завдану йому майнову шкоду в сумі 3019 грн. (гроші, які викрала обвинувачена та нараховані відсотки) та 5000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

В судовому засіданні потерпілий цивільний позов підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачена цивільний позов визнала частково, готова відшкодувати завдану майнову шкоду та частково завдану моральну шкоду.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченої потерпілому завдано майнову шкоду на загальну суму 2900 грн. Завдана майнова шкода обвинуваченою в добровільному порядку не відшкодована, а тому суд вважає законними та обґрунтованими вимоги потерпілого про відшкодування йому завданої майнової шкоди, але у межах висунутого обвинувачення. Питання про відшкодування іншої майнової шкоди (нарахованих відсотків) може бути вирішено в порядку цивільного судочинства, оскільки це питання виходить за межі пред`явленого обвинувачення.

Окрім того, судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченої потерпілому завдано моральну шкоду, яка, на думку суду, полягає у душевних стражданнях, який зазнав потерпілий внаслідок неправомірного позбавлення його майна. Враховуючи обставини вчинення злочину, глибину душевних страждань, які зазнав потерпілий, ступінь вини обвинуваченої, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 500 грн.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Питання про долю речового доказу, а саме кредитної картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яку було передано на зберігання в камеру схову Верхньодніпрвоського РВ, підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжний захід у кримінальному провадженні не обиралися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, ст.ст. 56, 65, 66 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 129, 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді штрафу 850 грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 3400 грн.: 2900 грн. в рахунок завданої майнової шкоди 500 грн. в рахунок завданої моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Речовий доказ, а саме, кредитну картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яку було передано на зберігання в камеру схову Верхньодніпрвоського РВ - повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1