Провадження 1-кс/127/4991/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2013 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді Вишара І.Ю.,

при секретарі Ковальчука Я.В.,

за участю прокурора Степанова Д.В.,

слідчого Микичур П.В.,

підозрюваного ОСОБА_1,

розглянувши клопотання слідчого СВ 1 - го відділу міліції Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області старшого лейтенанта міліції Микичура П.В., про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився м. Мала Виска Кіровоградської області, громадянин України, одружений, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимий:

13.07.2001, Вінницьким районним судом за ст. 229-6 ч. 1 КК України,

23.07.2002, Староміським районним судом за ст. 309 ч. 1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

05.04.2007, Староміським районним судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

28.03.2008, Жмеринським районним судом за ст. до 6 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 23.12.2011 року не відбутий термін 1 рік та 10 місяців 7 днів, -

підозрюваного за ст. 186 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2013, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ 1 - го відділу міліції Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області старшого лейтенанта міліції Микичура П.В., погоджене з прокурором прокуратури м. Вінниці Степановим Д.В.. Клопотання мотивовано тим, що слідчим розглядаються матеріали кримінального провадження № 0002714 від 04.08.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В ході розгляду матеріалів кримінального провадження, встановлено що ОСОБА_1, близько 19:30 години 04.08.2013 року перебуваючи на території лікарні «Центру матері і дитини» по вул.. Маяковського, 138 в м. Вінниці, помітив ланцюжок з жовтого металу на шиї у невідомої раніше йому жінки ОСОБА_4, 17.07.1959 р. н., після чого у ОСОБА_1 виник умисел на заволодіння даним ланцюжком, керуючись жагою наживи з корисливих мотивів, останній підійшов до ОСОБА_4, та правою рукою схопив за ланцюжок та смикнув його на себе внаслідок чого ланцюжок залишився у нього у руках, після чого з місця події зник. В подальшому ОСОБА_1, викраденим скористався на власний розсуд. Згідно довідки національного банку України станом на 04.08.2013 року вартість одного грама золота 585 проби у брухті становила 195 гривень 04 копійки. Чим завдано матеріального збитку гр. ОСОБА_4 на суму 3510,72 гривень.

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, грабіж тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

12.09.2013, ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час допиту в якості підозрюваного, ОСОБА_1 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_1 не працює, вчинив тяжкий злочин, тому слідчий просить суд клопотання задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував щодо обрання даного запобіжного заходу.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання за обставин викладених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні просив суд клопотання задовольнити, пояснив, що ОСОБА_1 раніше судимий, злочин вчинив в період умовно - дострокового звільнення, може переховуватися від органів досудового слідства.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження № 0002714 від 04.08.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186, КК України, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов'язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, тому суд вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Даний арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинення злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров'я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення. Зокрема те, що останній є особою, яка раніше неодноразово судима, за вчинення корисливих злочинів, злочин вчинив в період умовно - дострокового звільнення, тобто належних висновків останній не зробив та на шлях виправлення не став, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачене у вигляді позбавлення волі на строк до від чотирьох до шести років, дані обставини унеможливлюють обрання йому більш м'якого запобіжного заходу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України обґрунтовані.

Прокурором та слідчим в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме - домашній арешт може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.

Крім того, відповідно до ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_1 обов'язок не залишати житло в яком він проживає в нічний час.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 181 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ 1 - го відділу міліції Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області старшого лейтенанта міліції Микичура П.В. - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_1, такі обов'язки:

- Не залишати житло, а саме домоволодіння по АДРЕСА_1 в нічний час, в період з 19.00 год. по 07.00 год..

Ухвала про застосування домашнього арешту ОСОБА_1 діє протягом двох місяців.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя