Провадження № 1-кп/569/204/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з базовою вищою освітою, раніше не судимого, одруженого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 335 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2015 року Верховною Радою України затверджено Указ Президента України «Про строки проведення чергових призовів, чергові призови громадян України на строкову військову службу та звільнення в запас військовослужбовців у 2015 році» № НОМЕР_1 , згідно з яким визначено строк проведення чергових призовів громадян України на строкову військову службу.

У квітні 2015 року призовник ОСОБА_4 пройшов військово-лікарську комісію. За висновком медичного огляду призовник ОСОБА_4 був визнаним придатним до військової служби. 25 травня 2015 року у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 призовник ОСОБА_4 отримав повістку про прибуття 23 червня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправлення на збірний пункт для проходження військової служби в ЗСУ у команді НОМЕР_2 .

Будучи заздалегідь попереджений про необхідність явки 23 червня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи про час та місце відправлення у війська в зв`язку з призовом, але маючи на меті злочинний умисел щодо ухилення від призову на строкову військову службу, порушуючи вимоги ст. 65 Конституції України, ст.1, 15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Указу Президента України «Про строки проведення чергових призовів, чергові призови громадян України на строкову військову службу та звільнення в запас військовослужбовців у 2015 році» від 17 лютого 2015 року № 88/2015, не маючи на те поважних причин та правових підстав на відстрочку від призову на строкову військову службу, керуючись небажанням бути призваним для несення служби в рядах Збройних Сил України, призовник ОСОБА_4 умисно ухилився від призову на строкову військову службу, не з`явившись у визначений час до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час досудового розслідування, між прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 29 грудня 2015 року була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість та зобов`язується визнати вину у судовому засіданні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене узгоджене покарання за ст. 335 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням випробувального терміну.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим в судовому засіданні, віднесений до злочинів невеликої тяжкості. Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, зокрема, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого до вступу вироку у законну силу - не обирати.

Керуючись наведеним, ст. 368, 374 КПК суд,-

ЗАСУДИВ:

Угоду від 29 грудня 2015 року по кримінальному провадженню № 0000011 від 25 грудня 2015 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним за ст. 335 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один ) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого слідуючи обов`язки на період іспитового строку:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи;

періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя -