Справа № 1-122
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 квітня 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі:

головуючої судді Остапчук А.О.,

при секретарі Захарчук М.В.,

за участю прокурора Заболотного А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого (громадянський шлюб), ІНФОРМАЦІЯ_4, військовозобов"язаного, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

8 листопада 2009 року, близько 12 години, ОСОБА_1, перебуваючи на території ринку в м.Дубно, що по вул.Млинівській, неподалік кафе «Ліра», скориставшись відсутністю нагляду власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, з правої кишені куртки, таємно, викрав у ОСОБА_2 мобільний телефон «Самсунг Е 380», вартістю 902 грн. 73 коп.

Після цього з місця вчинення злочину втік, перевівши таким чином викрадений телефон у своє протиправне володіння.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому злочині, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) визнав повністю та щиро розкаявся. Показав, що того дня він був на базарі, тому що купував продукти для хворої дружини. Також купував її синові від першого шлюбу стартовий пакет у потерпілого. Побачив, що з його кишені наполовину виглядав мобільний телефон і скориставшись тим, що він був зайнятий забрав його. По дорозі з базару вийняв карточку і загубив її з карману куртки. Мобільним користувався біля двох місяців, дружині сказав, що купив. Мотивом таких дій стало те, що у нього не було мобільного телефону. Він ніколи не притягався до кримінальної відповідальності, виховувався в інтернаті. Його батьки повмирали дуже рано і він ріс один. На даний час має сім»ю і маленьку донечку. Стверджує, що більше ніколи не спокуситься на таке і ніколи не вчинить злочин. У вчиненому дуже крепко розкаюється. Телефон потерпілому повернув, моральну шкоду в сумі 1000 грн. сплатив. Просить слухати справу у відсутності свідків, з показаннями яких він згідний та не позбавляти його волі.

Показання підсудного повністю відповідають обставинам справи, які він не оспорює.

У відповідності до ст.299 КПК України за пропозицією підсудного ОСОБА_1, суд визнав недоцільним дослідження доказів у повному обсязі. При цьому, суд переконався, що підсудний не заперечує проти дослідження доказів добровільно, підстав для сумніву добровільності та істинності його позиції немає.

ОСОБА_1 розяснено, що у цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Обставиною, що помякшують покарання підсудного є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне відшкодування завданих збитків.

Суд прийшов до висновку, що злочин мав місце і скоїв його ОСОБА_1 Його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні виду і розміру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання та роботи характеризується виключно позитивно, має на утриманні малолітню доньку, щиро розкаюється у вчинених злочинах та вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1997 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» (із змінами та доповненнями від 03.12.1997 р. №12) оплата праці експертів здійснюється згідно з відповідною інструкцією за рахунок коштів органу, яким зазначені особи залучені до участі в справі. А тому, неоплата праці експертів органом досудового слідства у встановленому порядку є порушенням діючого законодавства та не підлягає до стягнення судом.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.185 КК Україна і призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання засудженого звільнити встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов»язати ОСОБА_1 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До вступу вироку в законну силу залишити засудженому запобіжний захід - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі:

- гарантійний талон на мобільний телефон «Самсунг Е380» з серійним номером 37296 та мобільний телефон «Самсунг Е380» з серійним номером 37296 - залишити у ОСОБА_2. як у власника.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб до апеляційного суду Рівненської області з моменту його проголошення через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: