Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 1п 6/10
П О С Т А Н О В А

31 травня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі суду: головуючого судді Таранкової І.М.

при секретарі Петуховій Н.В.

з участю прокурора Зоріна В.С.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Комсомольську кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого адміністратором в барі «12 стільців», проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого.

- за ст. 125 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в :

29.03.1999р. близько півночі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на автомобілі останнього під»їхали до буд. № 5 по вул.. Портовій в м. Комсомольську, де побачили знайому ОСОБА_3, запросили її покататися на автомобілі, на що вона відмовила та пішла в під»їзд, куди слідом пішли ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У під»їзді між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла сварка. Під час сварки ОСОБА_2 з неприязних відносин наніс ляпас по обличчю ОСОБА_3 та вийшов з під»їзду. ОСОБА_1 залишився і умисно завдав останній декілька ударів кулаком руки в область лівого ока та лівої частини голови, заподіявши ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні злочину підтверджується:

-показаннями потерпілої ОСОБА_3, яка показала, що 29.03.1999 року приблизно о 00:00 год. ОСОБА_1 в під»їзді буд. № 5 по вул.. Портовій в м. Комсомольську заподіяв їй тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 23-26, 74);

-показаннями свідка ОСОБА_4, яка показала, що 29.03.1999р. приблизно о 00:05 год. вона знаходилась разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 вдома АДРЕСА_1. Цього дня приблизно о 21:00 год. її донька ОСОБА_3 пішла проводжати свою подругу. Коли вона вже спала, її розбудив співмешканець та сказав, що чув в коридорі крики ОСОБА_3. Вона одразу ж побігла на коридор та коли вискочила в коридор, побачила як ОСОБА_1 лівою рукою держить ОСОБА_3 «за грудки», а правою замахується кулаком в область голови ОСОБА_3, але коли побачив її, розвернувся та пішов на вихід з коридору на вулицю. Вона підбігла до ОСОБА_3 і та стала присідати на підлогу. Вона побігла слідом за ОСОБА_1, намагалась вдержати його, але він сів в машину та поїхав (т.1 а.с. 20-21, 85-88, т. 2 а.с. 275);

-висновком комісійної судово-медичної експертизи № 59 від 25.04.2003р., згідно якої синець на верхній повіці лівого ока виявлений у ОСОБА_3 відноситься до легких тілесних ушкоджень (т.2 а.с. 148-160);

-висновком комісійної судово-медичної експертизи № 3 від 12.04.2004р., згідно якої синець на верхній повіці лівого ока виявлений у ОСОБА_3 відноситься до легких тілесних ушкоджень (т.2 а.с. 180-187);

Відповідно до ст. 12 прикінцевих та перехідних положень КК України в редакції 2001 року: «у разі призначення більш мякого покарання, ніж передбачено законом за злочин, вчинений до набрання чинності цим Кодексом, суду слід керуватися вимогам ст. 44 КК України 1960 року».Санкція ст. 125 ч. 1 КК України в редакції 28.12.1960 року передбачає покарання за вчинення вказаного злочину у вигляді штрафу до п»ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції 2001 року) злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до ст. 48 КК України в редакції від 28.12.1960 року «особу не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минули такі строки 2 роки з дня вчинення злочину, за який згідно з законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до двох років…».

Відповідно до ст. 49 КК України (в редакції 2001 року): «особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину та до вступу вироку в законну силу минули такі строки - більше 2 років при вчиненні злочину невеликої тяжкості…».

ОСОБА_1 протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України (в редакції 2001 року), нових злочинів не вчиняв, від слідства та суду не переховувався, провадження у справі у звязку з його розшуком не зупинялося.

З часу вчинення злочину ОСОБА_1 минуло більше 11 років, тобто закінчилися строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 125 ч. 1 КК України відповідає зібраним матеріалам і зауважень не викликає.

В попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 проти закриття кримінальної справи у звязку із закінченням строків давності не заперечував, про що в справі є відповідна заява. Злочин, який він вчинив під дію ч. 5 ст. 49 КК України не підпадає. Інших злочинів він не вчиняв. Від досудового слідства та суду не ухилявся.

Потерпіла ОСОБА_3 в попереднє судове засідання не з»явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що з моменту вчинення злочину пройшли строки притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, а тому провадження по справі необхідно закрити і звільнити його від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами.

Згідно ч.2 ст. 28 КПК України закриття справи з підстав, зазначених у ст.ст. 7 і 7-1 цього кодексу не звільняє особу від обов»язку відшкодувати у встановленому законом порядку матеріальні збитки, завдані нею державним, громадським організаціям або громадянам.

Цивільні позови ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 п. 4 ст. 49 КК України, ч. 1 п. 5 ст. 7-1, ст. 248 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 125 КК України - провадженням закрити і звільнити його від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід ОСОБА_1 - підписку про невиїзд скасувати.

Цивільні позови ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 і зняти арешт з автомобіля марки «Фольксваген», державний номер НОМЕР_1 та легкового причепа, державний номер НОМЕР_2, номер шассі У-0055654. (т.2 а.с. 41).

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя підпис ОСОБА_6

З оригіналом вірно :

Суддя І.М. Таранкова