Справа № 459/3681/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника СВ Червоноградського МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 , прокурора м. Червонограда Львівської області ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відкриття кримінального провадження та зобов`язання внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву про вчинення кримінального правопорушення від 04.11.2015 року,

ВСТАНОВИВ:
12.11.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив визнати бездіяльність начальника СВ Червоноградського МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 та прокурора м. Червонограда Львівської області ОСОБА_6 , яка призвела до невнесення до ЄРДР відомостей за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, на підставі його заяви від 04.11.2015 року, поданій до Червоноградського МВ МВС України у Львівській області, та зобов`язати Червоноградський МВ МВС України у Львівській області внести до ЄРДР відомості за цією заявою. Вимоги обґрунтовані наявністю ознак злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, в діях посадових осіб відділу ДВС Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області: начальника ОСОБА_7 та старшого державного виконавця ОСОБА_8 та відповідального зберігача майна представника ПАТ «Дельта Банк» - ОСОБА_9 , які 12.04.2013 року, у завідомо протиправний спосіб, всупереч судових рішень, ухвалених у 2013-2014 роках, під виглядом вилучення заволоділи належним йому автомобілем марки «Хюндай Туксон» д.р.н. НОМЕР_1 , у салоні якого залишилось його майно, документи та грошові кошти, та впродовж 2013-2015 років, ухиляючись від виконання судових рішень про повернення йому цього автомобіля, спричинили розтрату та пошкодження на загальну суму 21800,00 доларів США та 10025,00 грн., чим заподіяли йому матеріальні збитки у великих розмірах 502025,00 грн. на день подачі заяви.

У судовому засіданні скаржник свої вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі, просив її задовольнити.

Прокурор та слідчий у суді вимоги скарги заперечили, просили відмовити у її задоволенні. Прокурор вважав себе неналежним суб`єктом оскарження, а слідчий послався на те, що порушене скаржником у заяві від 04.11.2015 року питання вже було предметом розгляду слідчого судді та що на даний час триває кримінальне провадження, розпочате за ст. 382 КК України, з приводу обставин, викладених скаржником у заяві.

Заслухавши учасників розгляду, з`ясувавши обставини справи, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Установлено, що 04.11.2015 року скаржник звернувся до начальника Червоноградського МВ ГУМВСУ у Львівській області із заявою про внесення відомостей до ЄРДР та відкриття кримінального провадження за ознаками ч. 4 ст. 191 КК України щодо посадових осіб ВДВС Червоноградського МУЮ начальника ОСОБА_7 , старшого державного виконавця ОСОБА_8 та відповідального зберігача майна представника ПАТ «ДельтаБанк» ОСОБА_9 , які 12.04.2013 року, у завідомо протиправний спосіб, всупереч судових рішень, ухвалених у 2013-2014 роках, під виглядом вилучення заволоділи належним йому автомобілем марки «Хюндай Туксон» д.р.н. НОМЕР_1 , у салоні якого залишилось його майно, документи та грошові кошти, та впродовж 2013-2015 років, ухиляючись від виконання судових рішень про повернення йому цього автомобіля, спричинили розтрату та пошкодження на загальну суму 21800,00 доларів США та 10025,00 грн., чим заподіяли йому матеріальні збитки у великих розмірах 502025,00 грн. на день подачі заяви.

З пояснень слідчого ОСОБА_5 установлено, що на час розгляду скарги відомості за заявою скаржника до ЄРДР не внесені.

З таким висновком слідчого необхідно погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до першого речення ч. 1 ст. 214 КПК України (далі КПК) слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Наведене положення зобов`язує слідчого, прокурора внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ч.ч. 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу України (далі КК), зміст повідомлення слідчого, прокурора про підставу початку досудового розслідування.

При цьому положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Ураховуючи те, що відомості, викладені скаржником у заяві від 04.11.2015 року, адресованій начальнику Червоноградського МВ ГУМВСУ у Львівській області, вже були предметом розгляду слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області (справа № 459/3465/15-к) при розгляді аналогічної скарги, за результатом якого ухвалою від 30.10.2015 року у задоволенні скарги відмовлено, на думку слідчого судді, у слідчого не було правових підстав для внесення відомостей за заявою скаржника від 04.11.2015 року до ЄРДР. При цьому посилання скаржника на «розтрату» майна, а не на його «втрату», як про це ним було зазначено у попередній заяві про злочин, не є визначальним з огляду на тотожність зазначених ним обставин та кримінальний закон, за яким він просив внести відомості до ЄРДР.

Беручи до уваги викладені скаржником у заяві відомості, заслуговують на увагу пояснення слідчого про наявність розпочатого кримінального провадження за ст. 382 КК України.

Що стосується вимоги скарги в частині визнання бездіяльності прокурора м. Червонограда Львівської області ОСОБА_6 , яка призвела до невнесення до ЄРДР відомостей, викладених у заяві скаржника від 04.11.2015 року, то така є безпідставною, оскільки у своїй заяві від 04.11.2015 року, адресованій прокурору м. Червонограда ОСОБА_6 , скаржник лише просив забезпечити контроль за дотриманням органом досудового розслідування вимог ст. 214 КПК України по внесенню до ЄРДР відомостей за його заявою від 04.11.2015 року й на відміну від заяви від 04.11.2015 року, поданої начальнику Червоноградського МВ ГУМВСУ у Львівській області, не просив внести відомості до ЄРДР та відкрити кримінальне провадження. За таких обставин прокурор не є належним суб`єктом оскарження.

Отже, у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1