Справа №11-119/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Лугового М.Г.

суддів: Забари І.К., Моісеєнко Т.М.

з участю прокурора - Пирлик Н.О.

засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 грудня 2009 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Конотоп, Сумської області, вул. Пархоменка, 13, раніше судимий:

1) 14.05.2003 року за ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

2) 27.02.2008 року за ч.2 ст.296, ст.395 КК України до 1 року позбавлення волі,

засуджений:

ч.3 ст.296 КК України до 3 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА :

Згідно вироку суду ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину за наступних обставин.

29.09.2009 року, в післяобідній час, ОСОБА_2С, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в господарстві ОСОБА_3 по вул. Котовського, 66 в м. Конотоп, Сумської області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно вчинив сварку з ОСОБА_3 Без дозволу господаря, ОСОБА_2 проник до двору ОСОБА_3, проявляючи особливу зухвалість, розпочав конфлікт, висловлюючись нецензурною лайкою на адресу останнього, та наніс потерпілому 6-7 ударів кулаками в область голови. Коли ОСОБА_3 вийшов на вулицю, ОСОБА_2С, продовжуючи зухвалі хуліганські дії, лаючись нецензурною лайкою, вийшовши з двору та витягнувши з кишені невстановлений слідством ніж, почав погрожувати ОСОБА_3 нанесенням тілесних ушкоджень та, продовжуючи лаятись, погнався за потерпілим, який почав тікати. В ході конфлікту ОСОБА_3 забрав у ОСОБА_2 ніж, відкинув його в бік та заховався на подвір'ї сусідів. ОСОБА_2 протягом декількох годин перебував на вулиці поблизу двору ОСОБА_3, висловлюючи на адресу останнього нецензурні слова, та не звертаючи уваги на зауваження сусідів. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження у вигляді набряку м'яких тканин тім'яно-потиличної ділянки та крововиливу і рани слизової оболонки нижньої губи.

В поданій апеляції та доповненнях до неї ОСОБА_2С, не оспорюючи свою вину в скоєному, зазначає, що вирок суду є незаконним та просить його скасувати, а справу направити прокурору для проведення додаткового розслідування. При цьому мотивує свої вимоги тим, що судом допущено однобічність та неповноту в ході судового слідства, оскільки було враховано лише покази, які погіршують його становище, а також порушено норми кримінально-процесуального законодавства, а саме ст.276 КПК України, окрім того, судом постановлено вирок без врахування того, що ОСОБА_2 було вчинено ненавмисний підпал. До того ж вказує, що при призначенні йому покарання судом не враховано всі пом'якшуючи обставини, а саме явка з повинною та активне сприяння в розкритті злочину.

Вислухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_2 на підтримку поданої апеляції, думку прокурора, який просив апеляцію засудженого залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Викладені у вироку суду висновки, щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, підтверджуються сукупністю зібраних у справі доказів, які перевірено в судовому засіданні в установленому кримінально-процесуальним законодавством порядку і в апеляції засудженого не оспорюються.

Злочинні дії ОСОБА_2 місцевий суд, на думку колегії суддів, вірно кваліфікував за ч.3 ст. 296 КК України.

Що стосується доводів апеляції засудженого про неповноту та однобічність досудового та судового слідства, оскільки не було враховано вчинення ним ненавмисного підпалу будинку потерпілого та порушення судом вимог ст. 276 КПК України (щодо вирішення питання про нове обвинувачення), то вони є явно надуманими та не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції, зберігаючи об'єктивність та неупередженість, діючи у відповідності із вимогами ст. 16-1 КПК України, був позбавлений можливості з власної ініціативи пред'явити нове обвинувачення, оскільки зобов'язаний розглядати справу виключно в межах обвинувачення, пред'явленого органом досудового слідства та підтримує мого в суді прокурором.

Крім цього, в матеріалах кримінальної справи мається постанова слідчого від 25.11.2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст. 194 КК України, яка не була скасована під час розгляду справи судом першої інстанції, що у відповідності із ст. 6 КПК України, виключало провадження по справі в зазначеній частині.

Саме тому, діючи у відповідності з вимогами 23-2, 232, 340 КПК України, суд першої інстанції, вважаючи безпідставною відмову в порушенні кримінальної справи за ч.2 ст. 194 КК України відносно ОСОБА_2С, виніс по справі окрему ухвалу, якою довів про це Конотопському міжрайонному прокурору.

Покарання ОСОБА_2 призначене з дотриманням вимог ст.65 КК України. При цьому враховано тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання, в тому числі і ті, на які посилається засуджений в своїй апеляції.

Колегія судців судової палати з кримінальних справ вважає, що призначене ОСОБА_2 покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому доводи апеляції засудженого щодо призначення йому надмірно суворого покарання не заслуговують на увагу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 грудня 2009 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а його апеляцію на цей вирок - без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_5 ОСОБА_1 ОСОБА_6