Дата документу Справа № 313/1378/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/192/16 Головуючий в 1-й інстанції
Єдиний унікальний №313/1378/15-к ОСОБА_1
Категорія: ст.336 КК України Доповідач у 2-й інстанції
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000368, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Веселівського районного суду Запорізької області від 13 листопада 2015 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Веселе Веселівського району Запорізької області, який має вищу освіту, одруженого, працюючого керівником ФГ «Ізумруд», маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що суд, звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, в повній мірі не врахував, що він умисно знехтував своїм Конституційним обов`язком, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно ухилився від призову на військову службу за мобілізацією. Крім того, суд у вироку не вирішив питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, хоча прокурором з цього приводу було заявлено відповідне клопотання. Тому просить вирок в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ст.336 КК України покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 13 листопада 2015 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ст.336 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскільки обвинувачений вину визнав повністю, розкаявся, одружений, має двох малолітніх дітей, працює та є єдиним годувальником сім?ї, а вирок суду залишити без змін, так як він є законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні апеляційної інстанції: прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували проти апеляційної скарги та просили відмовити в її задоволенні.

Вислухавши доповідача, учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вироку ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він, маючи прямий умисел на ухилення від призову за мобілізацією, будучи військовозобов`язаним та визнаний військово-лікарською комісією від 27 лютого 2015 року придатним за станом здоров`я до військової служби і включеним до списку осіб, які підлягають відправці для проходження військової служби за мобілізацією, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», отримавши у першій декаді липня місяця 2015 року від відповідального виконавця ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), повістку про призов за мобілізацією, 09 липня 2015 року о 06 годині без поважних причин не з`явився до Мелітопольсько-Веселівського ОРВК в смт.Веселе Веселівського району Запорізької області з відповідними речами та документами для подальшого направлення до пункту збору для проходження військової служби за мобілізацією, порушивши таким чином порядок комплектування Збройних Сил України.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи та не оскаржуються в апеляційній скарзі.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ст.336 КК України.

Оскільки зазначені вище обставини в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України не підлягають перегляду.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до положень ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, та обставини, що пом`якшують покарання: активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та дружини.

Також суд врахував відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, суд, застосувавши принцип індивідуалізації призначення покарання, обґрунтовано дійшов висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, при цьому навів у вироку переконливі підстави такого рішення.

З огляду на зазначене, призначене обвинуваченому покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для скасування оскаржуваного судового рішення у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного й неправильного застосування ст.75 КК України, про що зазначається у апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Вирок Веселівського районного суду Запорізької області від 13 листопада 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4