Провадження № 1-кп/185/575/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001703 від 04 липня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч, Луганської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, який проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16 грудня 2009 року Краснолуцьким міським судом Луганської області за ч.2 ст.304, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки;

-11 червня 2010 року Краснолуцьким міським судом Луганської області за ст.198 ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки;

-04 грудня 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки з іспитовим терміном два роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 04 липня 2015 року, приблизно о 05.00 год. проходив повз домоволодіння АДРЕСА_2 та побачив відкриту хвіртку зазначеного домоволодіння.

В цей же час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел на вчинення крадіжки будь-якого майна з території домоволодіння АДРЕСА_2 .

Реалізуючи даний злочинний умисел, ОСОБА_4 через незаперту хвіртку зайшов на територію зазначеного вище домоволодіння та біля гаражу побачив металеві слюсарні тиски з підставкою, які вирішив викрасти.

ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, повторно, таємно, погрузив металеві слюсарні тиски в дитячу коляску, яка знаходилась на території домоволодіння та яку він використав для транспортування викраденого ним зазначеного вище майна, після чого викотив викрав слюсарні тиски з території домоволодіння АДРЕСА_2 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 37/15 від 27.08.2015 року, матеріальний збиток у сумі 556 грн..

ОСОБА_4 з місця злочину з викраденим майном втік, викраденим розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, відмовився від дачі показань, зазначаючи про те, що час, місце, спосіб вчиненого кримінального правопорушення, вартість викраденого майна та всі інші обставини вчиненого ним злочину органом досудового розслідування встановлені та наведені у обвинувальному висновку вірно, ним не оспорюються.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується наступними доказами.

Протоколом прийняття заяви про вчинений злочин, яким потерпілий ОСОБА_5 повідомив правоохоронні органи про час та місце викрадення належного йому майна. (а.к.п.7)

Протоколом огляду місця події з фототаблицею (а.к.п.9-11) якими було встановлено місце вчинення злочину район території домоволодіння по АДРЕСА_2 .

Протоколом огляду та розпискою обвинуваченого щодо видачі викраденого майна металевих тисків. (а.к.п.16-18)

Висновком товарознавчої експертизи (а.к.п.33-39) яким встановлена вартість викрадених металевих тисків у розмірі 556грн.

Дослідивши, співставляючи та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що показання обвинуваченого та наведені вище процесуальні докази вини обвинуваченого мають характер логічних, послідовних, взаємозв`язаних та об`єктивних, що дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид і розмір покарання суд, керується ст. 65 КК України і враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до злочину середньої тяжкості. Вказаний злочин було вчинене в період не відбутого іспитового строку, призначеного обвинуваченому за попереднім вироком суду.

В якості пом`якшувальних обставин суд враховує що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину, заявив про щире каяття, викрадене майно повернуто потерпілому.

З обтяжливих обставин суд враховує рецидив злочинів.

При цьому, той факт, що після засудження до умовного терміну покарання наприкінці 2014 року обвинувачений продовжує злочинну діяльність, свідчить про стійку злочинну направленість поведінки обвинуваченого, та в свою чергу про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим ОСОБА_4 має бути засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції даної статті.

04 грудня 2014 року ОСОБА_4 був засуджений Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ст.75,76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки з іспитовим терміном на два роки, злочин, що розглядається, вчинив в період не відбутого покарання за попереднім вироком суду.

Відтак, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначене за правилами ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, що призначається за ч.2 ст.185 КК України, частки покарання у вигляді одного року одного місяця позбавлення волі, що не відбуте обвинуваченим за попереднім вироком суду.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки, частки покарання у вигляді одного року одного місяця позбавлення волі, що не відбуте ОСОБА_4 за попереднім вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити незмінним - у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 09 години 40 хвилин 01 вересня 2015 року.

Речовий доказ металеві тиски залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення, а особою під вартою в той же строк, з моменту отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1