В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця аул Каменномост Карачаєвського району Карачаєво-Черкеської Республіки, Росії, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, громадянина Російської Федерації, з середньою повною освітою, не судимого в силу ст. 89 КК України, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
27 червня 2015 року, приблизно о 10 годині 15 хилин, в м. Рівне, ОСОБА_4 , керуючи легковим автомобілем марки Citroen C1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог пунктів 12.3, 12.4, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі Правила дорожнього руху), рухаючись вулицею Соборною в м. Рівне зі сторони вулиці Вербової м. Рівне у напрямку вулиці Ювілейної м. Рівне, зі швидкістю руху приблизно 80-100 км/год., яка перевищує допустиму для даної ділянки дороги, неправильно оцінив дорожню обстановку, що склалась, при виникненні перешкоди для руху негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу руху та допустив зіткнення із задньою частиною легкового автомобіля марки Audi 80, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який зупинився ближче до середини проїзної частини перед здійснення маневру повороту до будинку АДРЕСА_2 , хоча мав технічну можливість здійснити безпечний об`їзд при виборі допустимої швидкості руху на даній ділянці дороги та своєчасному прийнятті мір до реагування.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_6 спричинено тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент їх заподіяння.

Порушення ОСОБА_4 вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год., перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з скоєнням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали і заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і дав показання, що 27 червня 2015 року, приблизно о 10 годині 15 хилин, в м. Рівне він керував легковим автомобілем марки Citroen C1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався вулицею Соборною в м. Рівне зі сторони вулиці Вербової м. Рівне у напрямку вулиці Ювілейної м. Рівне і його швидкість руху була приблизно 80-100 км/год. Він неправильно оцінив дорожню обстановку, раптово не зменшив швидкість при виникненні перешкоди та допустив зіткнення із задньою частиною легкового автомобіля марки Audi 80, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який зупинився ближче до середини проїзної частини поблизу будинку №261 по вул. Соборній в м. Рівне, хоча міг би уникнути зіткнення при безпечній швидкості руху. У скоєному щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілого та відшкодував йому збитки від скоєного. Просить не позбаляти його волі і права керування транспортними засобами, оскільки автомобіль він постійно використовує в роботі для задовлення життєвих потреб сім`ї.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 27 червня 2015 року, приблизно о 10 годині 15 хилин, в м. Рівне він керував легковим автомобілем марки Audi 80, реєстраційний номер НОМЕР_2 , маючи намір повертати в двір будинку, увімкнув показчик лівого поворуту і зупинився ближче до середини проїзної частини поблизу будинку № 261 по вул. Соборній в м. Рівне, щоб заїхати в двір будинку за місцем свого проживання і пропускав автомобілі, які рухалися в зустрічному напрямку прямо. В цей момент відчув сильний удар в задню частину свого автомобіля від якого його автомобіль відкинуло вперед та розвернуло. Пізніше дізнався, що винним в ДТП був обвинувачений ОСОБА_4 , який перевищуючи швидкість проявив неуважність та допустив наїзд на його автомобіль Audi 80, який вже стояв. Внаслідок ДТП він отримав тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент їх заподіяння. На даний час ОСОБА_4 йому повністю відшкодовано моральні та матеріальні збитки, претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 він не має, обвинувачений попросив у нього вибачення. В зв`язку з цим він не заперечує, щоб до обвинуваченого було застосовано покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі та вважає за можливе не застосовувати відносно нього позбавлення права керування транспортними засобами.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні подав розписку від 26.01.2016 року, про те, що ОСОБА_4 було відшкодовано потерпілому ОСОБА_6 31 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Крім того, 03.12.2015 року потерпілим було подано розписку про відшкодування ОСОБА_4 йому 14 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Також потерпілим ОСОБА_6 та його представником адвокатом ОСОБА_7 в судовому засіданні було подано суду письмове клопотання про залишення цивільного позову поданого в даному кримінальному провадженні без розгляду.

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор та інші учасники судового провадження не висловили жодних заперечень щодо всіх встановлених обставин, суд, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, про що від обвинуваченого ОСОБА_4 отримано письмову заяву з цього приводу.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, та визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні вказаного злочину.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Судом також враховано особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, проживає в цивільному шлюбі та має на утриманні трьох дітей. Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченому є повне відшкодування завданої шкоди, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Враховуючи думку прокурора, який не наполягає на призначенні покарання обвинуваченому у виді реального позбавлення волі, приймаючи до уваги думку потерпілого, який вибачив обвинуваченому і не наполягає на призначенні обвинуваченому покарання у виді реального позбавлення волі та позбавлення його права керування транспортними засобами, суд вважає, що виправлення i перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства i що відносно нього можливо застосувати ст. 75 КК України, призначивши йому покарання з випробуванням, з застосуванням ст. 76 КК України. В зв`язку з тим, що ОСОБА_4 з 2002 року керує транспортними засобами, що підтверджується копією посвідчення водія наявного в матеріалах справи, в минулому грубих порушень правил дорожнього руху не допускав, враховуючи те, що йому постійно необхідно використовувати транспортний засіб в роботі для задоволення матеріальних і побутових потреб сім`ї, суд враховуючи позицію потерпілого, вважає, що відносно ОСОБА_4 можливо не застосовувати додаткове покарання в частині позбавлення права керування транспортними засобами.
Судові витрати за проведення інженерно-транспортних експертиз в сумі 7244 грн. 64 коп. слід стягнути з обвинуваченого в прибуток держави.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ПрАТ СК «ПЗУ Україна», ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - слід залишити без розгляду.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 374, 376, 392-395 КПК України , суд,-
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України i призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На пiдставi ст. 75 КК Укpаїни звiльнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покаpання з випpобуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експертів за проведення інженерно-транспортних експертиз в cyмi 7244 (сім тисяч двісті сорок чотири) гривні 64 копійки в прибуток держави.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ПрАТ СК «ПЗУ Україна», ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1