Справа № 423/304/15-к
Провадження № 11кп/782/126/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
Секретаря судового
засідання: ОСОБА_4
Прокурора: ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Апеляційного суду Луганської області, в м. Сєвєродонецьку доповнену апеляційну скаргу заступника прокурора Луганської області ОСОБА_6 на
Вирок Попаснянського районного суду Луганської області від 20 травня 2015 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кентау, Казахстану, громадянина України, не одруженого, не військовозобов`язанного, що має загальну середню освіту, навчається в Попаснянському професійному ліцеї залізничного транспорту, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий 17.06.2013 року Попаснянським районним судом Луганської області за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 850 грн. штрафу, яке замінено ухвалою Попаснянського районного суду Луганської області на громадські роботами на 50 годин,-
Його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення :

-за ч. 3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 / три / роки.

На підставі ст.ст.71,72КК України до призначеного покарання приєднано не відбуте покарання, призначене вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 17.06.2013 року у вигляді 6 днів позбавлення волі і остаточно призначено

покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 днів.

Відповідно до ст.75 КК України обвинуваченого звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України : повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.

Міра запобіжного заходу не обиралась.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого ОСОБА_7 та з обвинуваченою ОСОБА_8 , в солідарному порядку стягнуто на користь цивільного позивача ДП «Донецька залізниця» в особі Локомотивного депо Попасна ДП «Донецька залізниця» матеріальну шкоду у розмірі 50889 грн.30 коп.

Цим же вироком ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, із звільненням від відбування призначеного покарання згідно ст.75 КК України, з покладанням обов`язків,передбачених ст.76 КК України.

Вирок суду відносно ОСОБА_8 набрав законної сили, оскільки ніким не оскаржувався.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Попаснянського районного суду Луганської області ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 09.12.2014 року, приблизно о 20 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна / крадіжку /, скоєного за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення, разом з ОСОБА_8 , прийшли на огорожену територію Локомотивного депо м. Попасна, що охороняється за адресою: м. Попасна, вул. Дніповська,1, де зустріли ОСОБА_9 залишивши останню на території Локомотивного депо м.Попасна, з метою спостереження за навколишнім оточенням та попередженням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про появу сторонніх осіб, розподіливши між собою злочинні дії, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 за допомогою принесених із собою слюсарних ключів, відкрутили з тепловозів ЧМЕЗ № 4851 17 секцій охолодження шахти холодильників та ЧМЕЗ № 6007 18 секцій охолодження шахти холодильників за ціною 1211 грн .65 коп. за штуку, а всього на загальну суму 42407 грн.75 коп., завдавши цивільному позивачу ДП «Донецька залізниця» в особі Локомотивного депо Попасна ДП «Донецька залізниця» матеріальної шкоди на вказану суму. З місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Не погодившись з вироком суду, заступник прокурора Луганської області ОСОБА_6 вніс на нього апеляційну скаргу, яку доповнив, ставить питання про зміну вироку суду першої інстанції, просить виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку вказівку про призначення покарання ОСОБА_7 із застосування положень ст.ст.71,72 КК України, як такі, що не підлягають застосуванню, із остаточним призначенням покарання у вигляді 3 / трьох / років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, а в іншій частині вирок суду залишити без змін.
Не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його протиправних дій, фактичних обставин правопорушення, в обґрунтування своїх апеляційних вимог, посилається, що судом не правильно застосовано Закон України про кримінальну відповідальність, оскільки на час ухвалення вироку, згідно довідки начальника Попаснянського районного підрозділу КВІ управління державної пенітенціарної служби України в Луганській області, ОСОБА_7 26.12.2014 року знятий з обліку , оскільки відбув покарання. В зв`язку із чим суд безпідставно застосував ст. ст.71,72 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 та представник цивільного позивача ОСОБА_10 належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду доповненої апеляційної скарги прокурора, в якій не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_7 , про причину своєї неявки не повідомили та клопотання про перенесення розгляду апеляційної скарги не заявляли, прокурор не заперечує проти розгляду без участі обвинуваченого та представника цивільного позивача.

За таких обставин, відповідно до ч.4 ст.405 КК України, неприбуття обвинуваченого ОСОБА_7 та представника цивільного позивача ОСОБА_10 не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора ОСОБА_5 , яка просить задовольнити в повному обсязі доповнену апеляційну скаргу заступника прокурора Луганської області ОСОБА_6 , вирок суду змінити в зв`язку з неправильним застосування Закону України про кримінальну відповідальність, заслухавши прокурора в судових дебатах, вивчивши матеріали справи, перевіривши та обсудивши доводи доповненої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України перегляд судового рішення суду першої інстанції апеляційним судом проводиться в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Судом першої інстанції об`єктивно, повно і всебічно встановлено обставини кримінального провадження . Вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по провадженню доказів, безпосередньо досліджених в судовому засіданні. Оцінка доказів судом проведена згідно з вимогами кримінального процесуального законодавства, з наведенням у вироку відповідних висновків щодо належності, допустимості, достовірності, доказів та їх достатності для постановлення вироку.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, із сховища, за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із п.2 ч.1ст.413 КПК України неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є застосування Закону, який не підлягає застосуванню.

Судом першої інстанції порушено вимоги п.2 ч.1 ст.413 КПК України, так як призначаючи покарання, суд не обґрунтовано застосував ст.ст.71,72 КК України, оскільки на час ухвалення вироку, згідно довідки начальника Попаснянського районного підрозділу КВІ управління державної пенітенціарної служби України в Луганській області, ОСОБА_7 26.12.2014 року, тобто до ухвалення оскаржуваного вироку , знятий з обліку в зв`язку з відбуттям покарання, а тому, суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування ст. ст.71,72 КК України шляхом приєднання до призначеного покарання не відбутого покарання за попереднім вироком від 17.06.2013 року у вигляді 6 днів позбавлення волі та остаточного призначення покарання у вигляді позбавлення полі на строк 3 років 6 днів.
За таких обставин, апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити, вирок суду змінити, виключивши з нього посилання на ст.ст.71,72 КК України, а в іншій частині вироку суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст.404, 405, п.2 ч.1 ст. 407, п.4 ч.1 ст.408, п.4 ч.1 ст.409, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області, -

УХВАЛИЛА:
Доповнену апеляційну скаргу заступника прокурора Луганської області ОСОБА_6 задовольнити.
Змінити вирок Попаснянського районного суду Луганської області від 20 травня 2015 року, відносно ОСОБА_7 .
Із мотивувальної та резолютивної частини вироку виключити посилання на ст.ст.71, 72 КК України, як такі, що не підлягають застосуванню.
ОСОБА_7 вважати винним за ч.3 ст.185 КК України та засудженим до 3 / трьох / років позбавлення волі із звільненням його від відбуванням призначеного покарання із застосуванням ст.75 КК України із іспитовим строком на 2
/ два / роки із покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України : повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без дозволу кримінально виконавчої інспекції.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Резолютивна та вступна частини ухвали оголошені 17 липня 2015 року, а повний її текст - 20 липня 2015 року.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3

___________________ ____________________ _______________________