Справа №463/3371/15-к
Провадження №1-кп/463/34/16
В И Р О К
іменем України
12 лютого 2016 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарі судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002016 від 02.07.2015 та №0002904 від 11.09.2015р. про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Львова, із середньою спеціальною освітою, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої, останній раз: 11.03.2015р. Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від покарання з випробуванням на 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2ст.186 КК України, -
встановив:

ОСОБА_6 26.06.2015р. близько 17-00 год.перебуваючи у м.Львові по вул.Новознесенська, 47, на території ВПУ №18, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, шляхом вільного доступу викрала велосипед чорного кольору марки «Fort Agent 26», чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 шкоду в сумі 2400 грн.

Крім цього, 10.09.2015 року близько 21-00 год. ОСОБА_6 , повторно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та невстановлена досудовим слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи на кінцевій зупинці маршрутного таксі № 20, що неподалік будинку №29а на вулиці Польовій у м.Львові, побачили ОСОБА_5 , яка вийшла з маршрутного таксі та направилась в сторону будинку АДРЕСА_2 . В цей момент у ОСОБА_6 за попередньою змовою із невстановленою досудовим слідством особою виник спільний прямий умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_5 (грабіж). З метою реалізації свого злочинного умислу невстановлена досудовим слідством особа, діючи з корисливих мотивів, підійшла до потерпілої та застосувала до неї насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, що виразилось у тому, що невстановлена досудовим слідством особа схопила ОСОБА_5 за плечі та почала притискати до землі, вдаривши її при цьому в ногу, намагаючись в такий спосіб скинути її на землю. В цей час ОСОБА_5 , перелякавшись, почала кричати та кликати на допомогу. У відповідь на це невстановлена досудовим слідством особа почала затуляти потерпілій рота, щоб вона не могла кликати на допомогу. Утримуючи потерпілу, невстановлена досудовим слідством особа сказала ОСОБА_6 , яка весь цей час стояла неподалік, забрати у потерпілої ОСОБА_5 матерчату сумку червоного кольору вартістю 20 грн., в якій знаходились особисті речі ОСОБА_5 , а саме: копія пенсійного посвідчення на прізвище ОСОБА_5 , посвідчення ветерана праці на прізвище ОСОБА_5 , які не представляють для потерпілої матеріальної цінності, дві в`язки ключів в кількості 8 штук вартістю 50 грн. кожен загальною вартістю 400 грн., гаманець коричневого кольору вартістю 10 грн., гроші в сумі 150 грн, двома купюрами номіналом по 50 грн. кожна та іншими дрібними купюрами номіналом 1,2,5 та 10 грн., чорна шкіряна косметичка вартістю 200 грн., лікувальний крем вартістю 50 грн., мобільний телефон марки «Nokia» моделі «5320» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ) вартістю 800 грн., що був у матерчатому футлярі чорного кольору вартістю 10 грн., і в якому була встановлена Sim-картка мобільного оператора «Life» з абонентським № НОМЕР_2 вартістю 25 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 5 грн., без картки флеш-пам`яті; вазон в горщику вартістю 50 грн., штани жіночі чорного кольору вартістю 20 грн., засіб для спринцювання вартістю 25 грн., гребінець пластмасовий вартістю 10 грн., порцеляновий підніс вартістю 50 грн.. Відібравши у потерпілої сумку із вищевказаним майном, ОСОБА_6 з викраденим пішла в сторону вул.Металістів у м. Львові, а невстановлена досудовим слідством особа, утримуючи однією рукою потерпілу, іншою рукою вийняла з кишені куртки, у яку ОСОБА_5 була одягнена, ключі в кількості 2 штуки вартістю 50 грн. кожен загальною вартістю 100 грн. з магнітним ключем на домофон вартістю 30 грн. та носовичок, який не представляє для потерпілої матеріальної цінності. Після цього невстановлена досудовим слідством особа, яка весь час тримала ОСОБА_5 , відпустила її та пішла наздоганяти ОСОБА_6 . Внаслідок вказаних дій потерпілій ОСОБА_5 спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді саден-подряпин на обличчі та садна на правій нозі. Після цього ОСОБА_6 та невстановлена досудовим слідством особа, утримуючи при собі викрадене майно, залишили місце вчинення злочину. Своїми діями ОСОБА_6 та невстановлена досудовим слідством особа заподіяли ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1955 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 в інкримінованих їй злочинах винуватою себе визнала повністю і суду пояснила, що проходячи по вул.Новознесенській в м.Львові побачила на території училища велосипед, який викрала. На наступний день до неї прийшов дільничний і даний велосипед вона йому віддала. По епізоду грабежу зазначила, що у вересні 2015р. близько 21-00год. перебуваючи з гр.Кебас на зупинці громадського транспорту побачили старшу жінку, яка вийшла з маршрутного таксі та попрямувала в сторону житлового будинку. ОСОБА_9 підійшов до неї, щось говорив, коли в потерпілої впала сумка він голосно крикнув підняти сумку, вона підняла сумку потерпілої та віддала ОСОБА_9 . Що було в сумці їй не відомо, ОСОБА_9 повідомив, що сумку віддасть потерпілій. Додатково зазначила, що перед цією подією вживала близько 150 гр. горілки. У вчиненому обвинувачена розкаялась та просить суворо її не карати.

Не зважаючи на визнання своєї вини у вчиненому, винність обвинуваченої в інкримінованих їй злочинах підтверджується доказами безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні.

По епізоду таємного викрадення майна, повторно 26.06.2015р.:

Показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_4 , який пояснив, що в червні місяці 2015 року у нього на вул..Новознесенській, 47 в м.Львові був викрадений велосипед, який через три дні працівниками міліції було повернуто. Претензій до обвинуваченої у нього не має, просить суворо її не карати.

З оголошеного в судовому засіданні витягу №1 з кримінального провадження №0002016, згідно якого 02.07.2015р. зареєстровано заяву потерпілого ОСОБА_4 щодо викрадення велосипеда (а.с.51).

З оголошеної в судовому засіданні заяви від 01.07.2015р. потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що він повідомив працівників поліції про крадіжку його велосипеда (а.с.52).

З оголошеного в судовому засіданні замовлення №МS-63667 від 22.04.2013р., згідно якого вартість викраденого велосипеда 2400 грн. (а.с.53).

З оголошеного в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 01.07.2015р. та фототаблиції (а.с.54-57), в якому зазначено та відображено викрадений велосипед.

З оголошеного в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 08.07.2015р. та фототаблиці до нього (а.с.63-69), згідно якого обвинувачена ОСОБА_6 вказує на місце з якого було викрадено велосипед.

По епізоду вчинення грабежу 10.09.2015р.:

Показами даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5 , яка пояснила, що 10.09.2015р. на вул.Польовій у м.Львові вийшла з маршрутного таксі. Пройшла повз компанію молодих людей, коли раптом один з чоловіків підійшов до неї та перегородив їй дорогу, інший чоловік зловив одною рукою її за шию, а іншою рукою закрив їй рота, що вона почала задихатись. В це час в неї з руки впала сумка і один з чоловіків наказав ОСОБА_6 підняти сумку. Коли обвинувачена підняла сумку вони спокійно пішли в невідомому напрямку, а інший нападник обшукав її кишені та забрав ключі. В подальшому невідомий чоловік, який проходив повз неї викликав працівників поліції, які разом з нею між будинками найшли викрадений футляр з телефону та вазон.

Показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_10 працівником патрульної служби поліції, яка пояснила, що 10.09.2015р. близько 21-00 год. поступило звернення від потерпілої. Вони з напарником ОСОБА_11 прибули на вул.Польова, 29 у м.Львові. ОСОБА_11 залишився біля патрульного автомобіля з чоловіком, який надав телефон потерпілій для виклику поліції, а вона з потерпілою пішли оглядати прилеглу територію та повідомили її рідних про даний випадок. Під час огляду території знайшли деякі речі потерпілої. Коли чекали оперативно-слідчу групу повз них проходила обвинувачена ОСОБА_6 , яку потерпіла впізнала. Затримавши ОСОБА_6 вони доставили її в Личаківський РВ.

Аналогічними за змістом показами з приводу цих же обставин даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_11 - працівником патрульної служби поліції, який додатково зазначив, що дані події зафіксовані нагрудним відео реєстратором, копія відео якого передана слідчому.

Показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_12 , який пояснив, що на влу.Польовій, 29 б у м.Львові має гараж. У вересні 2015р. прибираючи територію біля гаражу знайшов пенсійне посвідчення, пластикові картки, зв`язку ключів та гаманець. Через довідкову службу 109 знайшов телефон потерпілої, з якою зв`язався та повернув знайдені речі.

З оголошеного в судовому засіданні витягу №1 з кримінального провадження №0002904, згідно якого 11.09.2015р. зареєстровано заяву потерпілої ОСОБА_5 щодо вчинення відносно неї грабежу (а.с.70-71).

З оголошеного в судовому засіданні рапорту оператора лінії «102» від 10.09.2015р., згідно якого отримано повідомлення про злочин від потерпілої ОСОБА_5 (а.с.72).

З оголошеної в судовому засіданні заяви потерпілої ОСОБА_5 від 10.09.2015р., згідно якого остання повідомила про обставини вчиненого відносно неї злочину (а.с.73).
З оголошеного в судовому засіданні висновку експерта №1553 від 11.09.2015р., згідно якого у потерпілої ОСОБА_5 виявлено садна-подряпини на обличчі та садно на правій нозі. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмета та тупих предметів з обмеженою поверхнею та по періоду виникнення відповідають 10 вересня 2015р. Садна-подряпини на обличчі могли утворитись від дії вільних країв нігтьових пластинок пальців рук. Садно на правій нозі внаслідок удару ногою у вказану ділянку. Садна за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження. Судово-медичних, які б вказували про те, що тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_5 виникли внаслідок одноразового падіння на площину немає (а.с.74).
З оголошеного в судовому засіданні висновку медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 10.09.2015р., згідно якого ОСОБА_6 перебувала в стані алкогольного сп`яніння (а.с.76).
З оглянутого в судовому засіданні диску з відеозаписами нагрудного реєстратора працівника патрульної поліції, на якому зафіксовано як працівник поліції разом з потерпілою проводять огляд прилеглої території та затримання обвинуваченої ОСОБА_6 .

Оцінюючи докази в сукупності суд визнає їх допустимими, належними, достатніми та достовірними і такими, які об`єктивно і повно доводять вину обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй злочинах.

Дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, кваліфіковано правильно.

Дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна, повторно, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за попередньою змовою группою осіб, кваліфіковано правильно.

При призначенні покарання суд керується наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 ККУкраїни стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які згідно з ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.

Особи обвинуваченої ОСОБА_6 , яка є особою молодого віку, раніше неодноразово судима, має постійне місце проживання та реєстрації, обставини, що пом`якшують покарання є щире каяття, обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку, рецидив злочинів, та вважає за необхідне призначити покарання на підставі ст.70 КК України в межах санкцій ч.2 ст.185 КК України та ч.2 ст.186 КК України.

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України та ч.2 ст.186 КК України в період іспитового строку призначеного вироком Личаківського районного суду м.Львова від 11.03.2015р., а тому ОСОБА_6 слід визначити остаточне покарання на підставі ст.71 КК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

засудив:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та ч.2 ст.186 КК України і призначити їй покарання:

за ч.2 ст.185 КК України два роки позбавлення волі.

за ч.2 ст.186 КК України чотири роки позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до даного покарання, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 11.03.2015р. і остаточно призначити покарання 4 (чотири) роки шість (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 рахувати з часу взяття від варту 16.09.2015р.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 16 вересня 2015 року по день ухвалення вироку - 12 лютого 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази:
1.Велосипед чорного кольорумарки «Fort Agent 26», який згідно розписки від 03.07.2015р.(а.с.59) переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - вважати повернутими за належністю.
2.Копія пенсійного посвідчення на прізвище ОСОБА_5 , посвідчення ветерана праці на прізвище ОСОБА_5 , дві зв`язки ключів в кількості 8 шт., в`язку ключів в кількості 2 шт. та магнітним ключем на омофон, гаманець коричневого кольору, чорна шкіряна косметичка, футляр для мобільного телефону, вазон, лікувальний крем, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - вважати повернутими за належністю.
3.Конверт білого кольору з рукописними написами «Запис із нагрудної камери відео спостереження патрульного ОСОБА_11 за 10.09.2015р.», в якому знаходиться DVD-R диск із зображенням записів нагрудної камери патрульного ОСОБА_11 за 10.09.2015р. залишити при матеріалах справи.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1