Справа № 686/4321/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі колегії суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_12 ,
захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_12 , будучи раніше судимий за ч. 3 ст. 185 КК України, 14.12.2014 року близько 23 год. знаходячись на узбіччі польової дороги біля с.Карпівці, Хмельницького р-ну, Хмельницької обл., перебуваючи в салоні автомобіля «ВАЗ-2105», номерний знак НОМЕР_2 , із застосуванням фізичної сили та погроз, вчинив з неповнолітньою ОСОБА_10 насильницький статевий акт природним способом проти її волі, після чого за тих же обставин задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом, шляхом аногенітального контакту, а також відкрито заволодів належним ОСОБА_10 мобільним телефоном марки «НТС» моделі «S710е», вартістю 537 грн. 92 коп. з картою пам`яті Sandisk 2 Gb, вартістю 50 грн. та грошовими коштами в сумі 2100 грн. і 1 долар США, офіційний курс якого, встановлений НБУ по відношенню до гривні України становив 15 грн. 71 коп.
В суді ОСОБА_12 свою причетність до скоєння злочинів не визнав показавши, що пізно ввечері 14.12.2014 року дійсно підвозив раніше знайому ОСОБА_10 автомобілем, в якому також знаходився його товариш ОСОБА_15 . Після того, як потерпіла попросила у нього гроші та запропонувала надати статеві послуги, він звернув на польову дорогу і вступив з ОСОБА_10 у статеві відносини природним способом за взаємної згоди. При цьому на його прохання ОСОБА_15 знаходився на вулиці. Після статевого акту ОСОБА_10 погрожувала розповісти про дану подію його дружині, оскільки він відмовився з нею одразу розраховуватись за надані послуги. У зв`язку з цим він вигнав потерпілу з автомобіля та провів до траси, де вона сіла у вантажний автомобіль. Заперечив, що забирав у ОСОБА_10 будь-яке майно. Вказував, що працівники міліції підкинули у автомобіль телефон потерпілої та застосовували до нього насильницькі дії, через що він був змушений давати неправдиві показання під час досудового слідства.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї винуватості, вона повністю підтверджена наступними доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_10 підтвердила, що у вказаний вище час вона разом зі своїм хлопцем ОСОБА_16 знаходилась при виїзді з Хмельницького в напрямку смт.Ярмолинці та сіла у попутний автомобіль, яким керував ОСОБА_12 . У машині позаду також перебував ОСОБА_15 . Звернувши на другорядну дорогу та проїхавши близько 200 метрів, ОСОБА_12 зупинився та розпочав знімати з неї одяг всупереч її волі, під час чого задзвонив її телефон, який обвинувачений взяв з руки та передав назад до ОСОБА_15 . Після цього, утримуючи її руки, притиснувши власним тілом до сидіння та погрожуючи груповим зґвалтуванням, ОСОБА_12 вступив з нею у статеві відносини природним та аногенітальним способом. Під час зґвалтування вона неодноразово просила припинити такі дії та повідомляла, що є неповнолітньою особою. ОСОБА_15 в цей час був на вулиці. Після статевого акту обвинувачений взяв її сумочку, звідки витягнув грошові кошти та провів до дороги, де її підібрав водій вантажівки.
У протоколі огляду місця події від 15.12.2014 року зафіксоване місце скоєння ОСОБА_12 злочинів (т. 1, а.с. 47-60), а саме другорядної дороги, яка веде від автодороги «Житомир-Чернівці» в напрямку с.Карпівці Хмельницького р-ну, в якому зокрема вказано про сліди зрушеного снігу на правому узбіччі, де зі слів потерпілої стояв автомобіль «ВАЗ» та сліди протектора шин транспортного засобу.
Свідок ОСОБА_16 зазначив, що 14.12.2014 року близько 22 години посадив ОСОБА_10 на попутний автомобіль «ВАЗ» червоного кольору. Приблизно через півтори години після цього, з ним через соціальні мережі зв`язалась потерпіла та повідомила про зґвалтування і пограбування. До цього протягом 40 хвилин не міг додзвонитись до ОСОБА_10 , через відсутність зв`язку.
Відповідно до відомостей, розміщених на сторінці ОСОБА_16 інтернет-сайту «В контакте» (т. 2, а.с. 21-24), останній 14.12.2014 року після 23 години спілкується з ОСОБА_10 , яка повідомляє про її зґвалтування, викрадення грошей та телефону, що відповідає показанням даного свідка та потерпілої в судовому засіданні.
Роздруківками телефонних з`єднань (т. 2, а.с. 81-100) також доводиться правдивість показань потерпілої та свідка ОСОБА_16 щодо місця їх перебування в день інциденту. Після з`єднання номера телефону ОСОБА_10 14.12.2014 року о 22 год. 39 хв., більше з`єднань з нього не зафіксовано, що свідчить про вимикання телефону потерпілої.
Згідно з даними протоколу проведеного слідчого експерименту 17.02.2015 року (т. 2, а.с. 25-27) та відеозапису даної слідчої дії, ОСОБА_10 продемонстровано, як обвинувачений забрав телефон, після чого примусово вступив з нею у статевий акт та дістав з сумки гроші, що повністю узгоджується з її показаннями в суді.
Свідок ОСОБА_15 підтвердив, що ОСОБА_12 у вищевказаний час разом з ним та потерпілою звертав на польову дорогу та просив його залишити транспортний засіб, однак подробиць подій не пам`ятає через стан сильного алкогольного сп`яніння.
Підсумками судово-медичної експертизи № 1507 від 31.12.2014 року (т. 2, а.с. 30, 31) та висновку експерта № 21 від 24.12.2014 року (т. 2, а.с. 32), встановлено, що в мазках піхви ОСОБА_10 виявлені сперматозоїди.
Згідно з висновками № 38, № 26, № 39 судово-імунологічних експертиз зразків крові ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , а також мазків і тампонів з вмістом піхви та прямої кишки ОСОБА_10 (т. 2, а.с. 37, 39, 41-43), їх кров відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Знайдені на тампоні із вмістом піхви потерпілої сперматозоїди, можуть належати ОСОБА_12 .
На вилучених згідно протоколів огляду (т. 1, а.с. 62-66) одязі та взутті потерпілої (трусах, колготах, пальто та чоботах, в які вона була взута і одягнута в день події), знайдено сперматозоїди, які, як слідує з висновку експерта № 24 від 19.12.2014 року, можуть належати ОСОБА_12 (т. 2, а.с. 48-50).
При огляді 16.12.2014 року автомобіля «ВАЗ-2105», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_12 добровільно видав належний потерпілій мобільний телефон «НТС» без стартового пакета, який знаходився під переднім сидінням транспортного засобу (т. 2, а.с. 68, 69). Вищевказане також підтверджується матеріалами переглянутого в судовому засіданні відеозапису даної слідчої дії (т. 2, а.с. 70) та показаннями свідка ОСОБА_17 , який був залучений як понятий. Зазначений свідок показав, що обвинувачений самостійно діставав з салону автомобіля мобільний телефон, який з його слів він планував подарувати дружині. При огляді транспортного засобу ні від ОСОБА_12 , ні від інших учасників зауважень, заперечень та заяв не надходило. Як слідує з вищезгаданого відеозапису, ОСОБА_12 повідомляє, що ОСОБА_10 добровільно передала йому кошти. Таким чином, останній не заперечив факту належності вилученого у нього телефону потерпілій та одержання належних їй грошей.
Відповідність проведення огляду транспортного засобу вимогам КПК України, в суді підтвердив допитаний у якості свідка слідчий ОСОБА_18 , який проводив дану слідчу дію.
Співробітниця потерпілої свідок ОСОБА_19 в суді показала, що ОСОБА_10 незадовго до її пограбування отримала заробітну плату приблизно в сумі 3000 грн., що свідчить про наявність у неї в цей час значної суми грошових коштів.
Допитаній в судовому засіданні сестрі обвинуваченого свідку ОСОБА_20 обставини вчинення злочину не відомі.
Показання обвинуваченого щодо не вчинення даних злочинів, спростовуються сукупністю інших, узгоджених між собою доказів по справі, зокрема показаннями потерпілої, яка чітко та послідовно розповіла про обставини вчинення відносно неї злочинних дій ОСОБА_12 , в тому числі і відносно задоволення статевої пристрасті неприродним способом. Підстави не довіряти її показанням у суду відсутні. Водночас в показаннях обвинуваченого містяться істотні суперечності, який серед іншого вказує, що не завершував статевий акт з потерпілою, однак висновками вищезгаданих експертиз, у ОСОБА_10 та на її одязі і взутті виявлені сперматозоїди, які можуть належати ОСОБА_12 .
Суд не бере до уваги показання обвинуваченого стосовно його обмови потерпілою з корисливих мотивів, а саме у зв`язку з неоплатою наданих нею інтимних послуг. Зворотне доводиться матеріальним станом ОСОБА_12 , а також не зверненням потерпілою до нього з позовними вимогами в межах даного кримінального провадження.
До вищезазначених показань ОСОБА_12 суд ставиться критично і розцінює їх, як спробу уникнути відповідальність за фактично скоєне.
Посилання сторони захисту на те, що з боку ОСОБА_12 не застосовувалось насильство і не висловлювались погрози на адресу потерпілої, йому не був відомий вік ОСОБА_10 та докази органами досудового слідства здобуті незаконними методами, суд відхиляє з огляду на наступне.
Як зазначив в суді сам обвинувачений, він раніше був знайомий з ОСОБА_10 та її матір`ю, що вказує про його обізнаність про вік потерпілої. ОСОБА_10 зазначала, що неодноразово повідомляла ОСОБА_12 про своє неповноліття, перебуваючи в салоні автомобіля.
Насильство, яке застосовувалось з боку обвинуваченого при статевому контакті, полягало у триманні її рук, притисканні вагою свого тіла потерпілої, про що вона зазначала в суді.
В протоколі затримання ОСОБА_12 (т. 1, а.с. 98-100) вказано, що від останнього будь-яких зауважень і доповнень до протоколу не надходило. Невідповідність Закону проведених слідчих дій, зокрема і огляду транспортного засобу, спростовується показаннями допитаних свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17 .
Таким чином, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_12 у вчиненні злочинів повністю доведена і його дії слід кваліфікувати: за ч. 3 ст. 152 КК України, як зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування до неповнолітньої потерпілої особи; за ч. 2 ст. 153 КК України, як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування, вчинене повторно щодо неповнолітньої потерпілої особи; за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Окрім того, органами досудового слідства ОСОБА_12 ставиться у вину те, що він відкрито заволодів належним ОСОБА_10 майном із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, що не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.
В пункті 5 Постанови Пленуму ВСУ № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у злочинах проти власності» вказано, що під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі). Згідно висновків судово-медичної експертизи ОСОБА_10 № 1507 від 31.12.2014 року та № 46 від 14.01.2015 року (т. 2, а.с. 30, 31, 34, 35), у останньої тілесних ушкоджень не виявлено. До того ж, потерпіла в суді не вказувала про вчинення щодо неї насильницьких дій при викраденні майна.
Ураховуючи викладене, вказану обставину суд виключає з обвинувачення.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.
ОСОБА_12 раніше судимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, характеризується посередньо, офіційно не працює, одружений.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 54 від 28.01.2015 року (т. 1, а.с. 168-170), ОСОБА_12 яким-небудь психічним захворюванням не страждав, а тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними при вчиненні інкримінованого йому злочину. ОСОБА_12 в момент вчинення інкримінованого злочину у хворобливому стані не знаходився і міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_12 не виявляв ознак жодного психічного розладу чи іншого хворобливого стану психіки на момент вчинення інкримінованого йому злочину. ОСОБА_12 душевнохворим не являється і не потребує застосування мір медичного характеру. Психічний стан ОСОБА_12 в період вчинення інкримінованого злочину дозволяв розуміти характер і значення вчинюваних ним дій. В цей період у стані фізіологічного афекту, фрустрації, психологічного стресу не знаходився. ОСОБА_12 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В момент вчинення суспільно-небезпечного діяння здатність усвідомлювати свої дії і керувати ними у ОСОБА_12 , з врахуванням його індивідуальних емоційно-вольових особливостей, особливостей їх відносин з потерпілою, а також особливостей його характеру, темпераменту, стилю мислення та сприйняття, не могла бути заниженою, тому що він не перебував в умовах даної ситуації в психоемоційному збудженні, емоційному напруженні, які суттєво впливають на свідомість та поведінку людини. Аналіз індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_12 виявив достатню силу зі сторони нервових процесів, екстравертованість, емоційну нестійкість, активність.
Обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину та літню матір, що пом`якшує йому покарання.
Обставини, які б обтяжували покарання, не встановлені.
З огляду на викладене, з врахуванням суспільної небезпеки вчинених злочинів ОСОБА_12 , а також того, що останній раніше судимий та на шлях виправлення не став, йому слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням. На думку суду дана міра покарання є справедливою, необхідною та достатньою для запобігання вчинення винним злочинів у майбутньому.
Строк відбування покарання необхідно рахувати з дня затримання ОСОБА_12 .
Запобіжний захід стосовно нього слід залишити попередній.
Цивільний позов в провадженні не пред`являвся.
Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи складають 235 грн. 87 коп., що підтверджується висновком та довідкою про вартість проведення експертизи (т. 2, а.с. 11-15).
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Накладений арешт підлягає скасуванню, оскільки конфіскація відносно обвинуваченого не застосовується та позовні вимоги до нього не заявлялись.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152 КК України, ч. 2 ст. 153 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 3 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців;
-за ч. 2 ст. 153 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.
В силу ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду 10.04.2012 року і остаточно визначити його у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з 16.12.2014 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_12 залишити попередній, - тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 235 (двісті тридцять п`ять) грн. 87 коп.
- грошові кошти в сумі 744 грн. 50 коп. (банкноти номінальною вартістю 20 гривень КМ6041059; номінальною вартістю 200 грн. ЗЄ6333767; номінальною вартістю 500 грн. серії ВБ3207545; номінальною вартістю 10 грн. НЗ3960045; номінальною вартістю 5 грн. МЕ7376805; номінальною вартістю 2 грн. ЄА0288804, РА8451372, СГ0602378; номінальною вартістю 1 грн. ПИ0519350, НА1805923, РБ9093179), які передані на зберігання у АТ «Державний експортно-імпортний банк України» в місті Хмельницькому (т. 1, а.с. 78-81), - повернути за належністю ОСОБА_12 , скасувавши накладений на них арешт ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 17.12.2014 року (т. 1 а.с. 77);
- куртку, штани, кофту, плавки, мобільний телефон «Нокіа 202» ОСОБА_12 , які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Хмельницького РВ УМВСУ в Хмельницькій області (т. 1, а.с. 84), - передати за належністю ОСОБА_12 ;
- пальто, колготи, джинси, плавки та чоботи ОСОБА_10 , які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Хмельницького РВ УМВСУ в Хмельницькій області (т. 1, а.с. 84), - передати за належністю ОСОБА_10 ;
- нігтьові зрізи, зразки крові і слини, мазки та тампони, ганчірку, недопалок цигарки, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Хмельницького РВ УМВСУ в Хмельницькій області (т. 1, а.с. 84), - знищити;
- мобільний телефон «НТС» моделі «S710е» з картою пам`яті Sandisk 2 Gb, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_10 (т. 2, а.с. 16), - залишити за належністю ОСОБА_10 ;
- диск з інформацією про телефонні з`єднання (т. 2, а.с. 111), - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 17.12.2014 року (т. 1 а.с. 77) на автомобіль марки «ВАЗ-2105», д/з НОМЕР_2 , передавши його за належністю ОСОБА_21 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: