йСправа № 304/442/15-к Провадження № 1-кп/304/60/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2015 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника служби у справах дітей
Перечинської РДА ОСОБА_4 ,
представника служби кримінальної міліції
у справах дітей ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000466 по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , учня Порошківської ЗОШ І-ІІІ ступенів, непрацюючого, неодруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

04 серпня 2014 року близько 23.50 год. неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись на земельній ділянці домогосподарства АДРЕСА_2 , яка належить помісній церкві Християн віри євангельської с. Порошково Перечинського району, умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном викрав п`ять металопрофільних труб, розміром 50*50*0,3 см, довжиною 2 м кожна, вартістю 47,80 грн.*1 шт., чим спричинив помісній церкві матеріальну шкоду на загальну суму 478 грн., за що кримінальна відповідальність передбачена ст. 185 ч. 1 КК України.

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що позаду будинку, де він проживає разом з батьками, знаходиться молитовний дім. Так, 04 серпня 2014 року він побачив як навколо нього зводять новий паркан, заливаючи бетон та вкладаючи металеві профілі. Тоді він подумав, що вказані профілі можна викрасти, розхитавши ще рідкий бетон. Дочекавшись темноти, близько 23.50 год., коли батьки вже заснули, він пішов до паркану, де розхитав п`ять металевих стовпчиків та повиймав їх. Після цього він поскладав їх, зв`язав мотузкою та відніс додому до бабусі, де заховав у сараї та ліг спати. Наступного дня, 05 серпня 2014 року, викрадені ним труби були знайдені працівниками міліції. Разом із своїм захисником просить суворо його не карати, оскільки про вчинене щиро жалкує, відшкодував завдану ним шкоду і представник потерпілого не має до нього жодних претензій.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині і кваліфікує його дії за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який є неповнолітнім та виховується у багатодітній сім`ї, в якій працює лише батько, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості.

Як особа ОСОБА_7 по місцю навчання характеризується посередньо.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди, вчинення злочину неповнолітнім, а також його позитивну поведінку в період після вчинення злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно для його виправлення і попередження нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Отже, з урахуванням того, що обвинувачений є неповнолітнім, вперше вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, посередньо характеризується, представник потерпілого не має до нього жодних претензій, суд приходить до висновку, що на момент постановлення вироку виправлення неповнолітнього ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без застосування покарання, а тому до останнього слід застосувати примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 під час досудового розслідування не обирався.

Питання речових доказів вирішуватиметься в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368 КПК України, с у д, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Речові докази по справі, а саме 5 (п`ять) металевих профільних труб, розміром 50*50*0,3 см, довжиною по 2 м кожна, які знаходяться на зберіганні у представника потерпілого ОСОБА_8 повернути помісній церкві Християн віри євангельської с. Порошково Перечинського району.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1