Справа № 131/1719/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.09.2015 року

Іллінецький районний суд Вінницької області в скаладі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Іллінці кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000250 від 12 серпня 2015 року, із обвинувальним актом про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Василівка Іллінецького району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, не одруженого, паспорт громадянина України не отримував, раніше судимого 19 травня 2015 року Іллінецьким районним судом Вінницької області по ст.185 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 19 травня 2015 року по ст.185 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт, вид яких було визначено Василівською сільською радою Іллінецького району Вінницької області, та будучи 02 липня 2015 року ознайомленим з графіком виходу на роботу та попередженим про наслідки їх невиконання, умисно, не виконуючи в повному обсязі обов`язки, які були покладені на нього судом у виді виконання громадських робіт, відпрацював лише 64 годин із присуджених 100 годин, після чого самовільно не вийшов на їх подальше відпрацювання, чим порушив обов`язки, покладені вироком Іллінецького районного суду, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.389 ч.2 КК України.
Наведені вище визнані судом доведеними обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України, підтверджені в судовому засіданні показаннями самого підозрюваного ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, у скоєному щиро кається. Пояснив, що після оголошення йому обвинувального акту та підозру про вчинення кримінального правопорушення злякався та пішов добровільно відпрацьовувати невідбуту частину громадських робіт.

В цьому разі за клопотанням прокурора та згодою підозрюваного ОСОБА_4 за приписом ч.3 ст.349 КПК України суд не досліджує докази щодо обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд доходить висновку, що вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, також підтверджується показами свідка інспектора Іллінецького РП КВІ УДПтС України ОСОБА_5 , його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно по ст.389 ч.2 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Пом`якшуючою покарання підозрюваного ОСОБА_4 обставиною є його щире каяття у скоєному, обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Призначаючи підозрюваному ОСОБА_4 покарання, суд враховує те, що він вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, раніше судимий за скоєння умисного злочину середньої тяжкості до покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, не працює, не одружений, за місцем свого проживання характеризується негативно.

З огляду цього суд вважає, що запропоноване стороною обвинувачення покарання ОСОБА_4 у виді 2 місяців арешту, який полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції, повністю відповідає об`єктивним передумовам, обставинам скоєння і тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а також особі підозрюваного.

Суд не вбачає підстав для застосування вимог ст.71, 72 КК України враховуючи, що ОСОБА_4 призначене вироком Іллінецького районного суду покарання у виді громадських робіт на час постановлення вироку відбув повністю.

Таким чином, суд доходить переконливого висновку, що виправлення підозрюваного ОСОБА_4 наразі не можливе без його реальної ізоляції від суспільства, йому слід призначити передбачене законом покарання по ст.389 ч.2 КК України у виді 1 місяця 20 діб арешту.

Підстав для зміни заходів забезпечення кримінального провадження, речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, експертизи не проводились.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 369, 370, 371, 374, 532 КПК України,

П Р И С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним і призначити йому покарання по ст.389 ч.2 КК України у виді 1 місяця 20 діб арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана підозрюваним і прокурором до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Іллінецький районний суд. При цьому судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копії вироку негайно після його проголошення вручити підозрюваному та прокурору.

Суддя ОСОБА_1