Справа № 366/2639/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1506/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 24.12.2015

УХВАЛА
Іменем України
24 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора на вирок Іванківського районного суду Київської області від 12 жовтня 2015 року, яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого вироком Іванківським районним судом Київської області від 25 лютого 2003 року за ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 119, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,-
засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_7 , визнаний винним та засуджений за те, що у невстановлений період часу, на полі поблизу смт. Іванків Київської області виявив дикоростучі рослини коноплі, розуміючи, що з вказаних рослин можливо виготовити особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, зірвав ці рослини та переніс їх до місця свого проживання квартири АДРЕСА_1 . Принесені рослини він висушив, подрібнив, розділив на частини та зберігав за місцем свого проживання без мети збуту для власних потреб до 16.08.2015 року, коли в ході обшуку було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 165,4224 г.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання змінити та вважати його засудженим за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що санкцією ч.1 ст. 309 КК України передбачено покарання у виді штрафу в розмірі від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто, кримінальний закон чітко і послідовно вказує на єдиний розмір покарання у виді штрафу неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді штрафу тільки із його визначенням у грошовій сумі, із перерахуванням розміру у гривнях, без визначення його розміру у певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є неправильним застосуванням кримінального закону.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, в підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та кваліфікація його дій, учасниками судового розгляду не оскаржується.
На підставі ст. 404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини КК України не передбачено вищого розміру штрафу.
Як вбачається з вироку, суд призначив ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 850 гривень, не визначивши його у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, як це передбачено санкцією статті.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Таким чином, застосування судом покарання у виді штрафу в твердій грошовій сумі, яка становить 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, не суперечить точному змісту закону, в тому числі і з урахуванням вимог ст. 53 КК України, відповідно до якої штраф є грошовим стягненням, а тому, на думку колегії суддів, не може бути підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта є необґрунтованими, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Іванківського районного суду Київської області від 12 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Головуючий:
Судді: