Справа № 1 - 736 /10 р.
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2010 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд. м.Миколаєва в складі:

головуючого по справі судді - Олефір М.В.,

при секретарі судового засідання - Семеновій О.О.,

з участю прокурора - Кошурко Р.В., розглянувши у відкритому судовому

засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

Синтивдинського району республіки Комі, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 кв.

35, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, не

одруженого, раніше не судимого, в злочині передбаченому ст. 289 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2010 року, близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_1, знаходячись в стані

алкогольного спяніння, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом,

знаходячись на «СТО», що розташована по вул. Кірова, 107 - А в м. Миколаєві, де він

тимчасово працював, займався ремонтом електричної частини автомобілів «АЗЛК 2141»

державний номерний знак НОМЕР_1, риночною вартістю 13833, 54 гривень, що

належить ОСОБА_2, незаконно заволодів даним автомобілем, з метою покататись

на ньому, після чого з місця події зник, але в подальшому ОСОБА_1 на викраденому

автомобілі на перехресті вул. Будівельників та пр. Миру в м. Миколаєві був зупинений

працівниками Жовтневої роти ДПС УДАІУ МВС України в Миколаївській області.

Відповідно до висновку експерта за № 107/1 від 10.08.2010 року вартість автомобіля

марки «АЗЛК 21412» державний номерний ВЕ 2003 АЕ на дату незаконного заволодіння

автомобілем складає 13883 гривень 54 коп.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, свою вину у предявленому

обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що працював на «СТО» та в квітні місяці

він ремонтував автомобіль марки «АЗЛК 2141», вказаний автомобіль знаходився на

станції технічного обслуговування до травня місяця 2010 року. 02 травня 2010 року до

нього на роботу прийшла знайома та він вирішив її покатати та одночасно провірити

гальмівну систему автомобіля. Виїхавши з території «СТО», на перехресті вул.

Будівельників та пр. Миру в м. Миколаєві був затриманий працівниками міліції, а

автомобіль у нього вилучений.

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у скоєні злочину передбаченого ст. 289

ч.1 КК України, крім його власного визнання підтверджується письмовими доказами:

-Протоколом огляду та затримання транспортного засобу від 02.05.2010

року /а.с.9/, відповідно до якого у ОСОБА_1 було вилучено належний ОСОБА_3 автомобіль НОМЕР_2;

-Протоколом огляду місця події від 06 липня 2010 року /а.с. 11/, відповідно до якого в присутності понятих оглянуто транспортний засіб марки «АЗЛК 2141»державний номерний знак НОМЕР_1, що був вилучений ОСОБА_1;

-Розпискою потерпілого від 13.07.2010 року /а.с. 13/, відповідно до якої він отримав від працівників міліції викрадений у нього транспортний засіб;

-Висновком експерта за № 107/1 від 10.08.2010 року /а.с.44-51/, відповідно до якого вартість автомобіля НОМЕР_3 на

дату незаконного заволодіння автомобілем складає 13883 гривень 54 коп.

А тому суд вважає, що дії ОСОБА_1, органами досудового слідства кваліфіковані

вірно за ст.289 ч.1 КК України, так як він незаконно заволодів транспортним засобом, а

тому за даною статтею він і повинен нести кримінальну відповідальність.

При призначенні підсудному ОСОБА_1 покарання, суд вважає, що ним скоєно

злочин, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, характеризується

позитивно. Враховуючи сукупність обставин, що помякшують покарання, а саме те, що

він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, а тому суд вважає,

що виправлення ОСОБА_1 можливе з застосуванням до нього ст. ст. 75 та 76 КК

України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 залишити без розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 289

ч. 1 КК України та призначити йому покарання по даній статті у виді три роки обмеження

волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного

покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_1 покласти обовязок періодично

зявлятися для реєстрації в органи КВІ.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 у виді підписки про невиїзд залишити до вступу

вироку в закону силу.

Вирок суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в 15 діб з дня

його проголошення.

Головуючий по справі суддя: М.В. ОЛЕФІР