Справа № 333/317/16-к
Справа № 333/317/16-к
Провадження 1-кс/333/81/16

УХВАЛА
25 січня 2016 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, м.Дніпрорудне, громадянина України, українця, освіта загальна середня, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не має групу інвалідності та не є депутатом, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, однак який раніше притягався до кримінальної відповідальності:
- 30.09.2015 до Комунарського РС м. Запоріжжя направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , за підозрою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -
Однак, не зупинившись на досягнутому та продовжуючи свої злочинні дії, останні на вищевказаному автомобілі направились до буд. № 15-Б по вул. Півічнокільцевій у м. Запоріжжя. Перебуваючи у дворі вказаного будинку, переконавшись що поблизу нікого не має та за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, і вони залишаться ніким не помічені, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою вищевказаного металевого пруту у вигляді гачка, який у ОСОБА_5 був із собою, із корисливих мотивів викрали одну металеву кришки з люку вартістю 870 грн. 00 коп. (без урахування НДС), яка перебуває на балансі концерну «Міські теплові мережі», яку поклали у один із автомобілів, та покинули місце вчинення кримінального правопорушення.
Далі, з метою власного збагачення, не зупинившись на досягнутому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , на вищезазначеному автомобілі, направились до буд. АДРЕСА_2 . Перебуваючи у дворі вказаного будинку, переконавшись що поблизу нікого не має та за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, і вони залишаться ніким не помічені, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою вищевказаного металевого пруту у вигляді гачка, який у ОСОБА_5 був із собою, із корисливих мотивів викрали три металеві кришки з люку вартістю 870 грн. 00 коп. (без урахування НДС) за одну, та загальною трьох металевих кришок люків вартістю 2610 грн. 00 коп. (без урахування НДС), яка перебуває на балансі концерну «Міські теплові мережі», які поклали у один із автомобілів.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_6 зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_6 концерну «Міські теплові мережі» завдано майнову шкоду у розмірі 4 350 грн. 00 коп. (без урахування НДС).
Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК України, яке кваліфікується за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Вина ОСОБА_5 , у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого, ст. 185 ч. 2 КК України, в повній мірі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав:
1. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, що відноситься, згідно ст.12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.
2. Зібрані слідством докази по справі достатньо вказують на винність ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення яке кваліфікується за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньо, що підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.
Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, також відсутність у останнього стійких соціальних зв`язків (неодружений), а також відсутність місця мешкання на території м. Запоріжжя, не зважаючи на те, що останній має тимчасове місце мешкання, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може без перешкод залишити теперішнє місце перебування.
Крім того, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:
- переховуватися від органів досудового розслідування або суду;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання у повному обсязі та послався на обставини, які у ньому були викладені, стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують. Крім того, з 30.09.2015 в Комунарському районному суді м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в судові засідання по якому обвинувачений не з`являється, в зв`язку з чим кримінальне провадження до теперішнього часу не розглянуто.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у нього залишився син вдома, мати дитини його покинула.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, доводи слідчого щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
25.01.2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
25.01.2016 року ОСОБА_5 було затримано.
Крім того, з 30.09.2015 в Комунарському районному суді м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Клопотання слідчого оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_5 щодо вручення йому 25.01.2016 року копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 192 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, однак 30.09.2015 до Комунарського районного суду м. Запоріжжя направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , за підозрою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, що відноситься згідно зі ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.
Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_5 , що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.
Таким чином, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, існують достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи, вимоги ч.5 ст.182 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 не підпадає під перелік злочинів, визначених ч.4 ст.183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану підозрюваного, визначається можливість застосувати заставу у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.
Відповідно до п.16 ч.1 ст.3 КПК України розмір мінімальної заробітної плати визначається як грошова сума, що дорівнює місячному розміру заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.
Згідно ст.8 ЗУ «Про державний бюджет на 2016 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з січня 2016 року складає 1378,00 грн.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.
Згідно ч.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Відповідно до ч.9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.
Частина 10 статті 182 КПК України передбачає, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Виконання ухвали доручити начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя.
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обчислюється з 18-40 год. 25.01.2016 року.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів до 18-40 год. 24.03.2016 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена та її копію отримано 25 січня 2016 року

_______________ ОСОБА_5 .