У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/2928/15-к
Номер провадження: 1-кс/511/387/15
02.11.2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю:

заявника ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою в порядку ч.1 ст.303 КПК України на бездіяльність прокурора прокуратури Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення вчинене слідчим СВ Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання такого повідомлення від 21.10.2015 року.

Свою скаргу заявниця обґрунтувала тим, що в Роздільнянському РВ ГУМВС України в Одеській області перебуває на досудовому розслідуванні кримінальне провадження №00000926, яке розслідується за ст.. 190 ч.1 КК України, в якій вона визнана потерпілою. Але з даною кваліфікацією злочину вона не згодна, оскільки згідно подій транспортний засіб БМВ-520, 1998 року випуску г/н НОМЕР_1 , був викрадений не шахрайським шляхом, а був скоєний розбійний напад, де і було викрадено вищевказаний транспортний засіб. Слідчий Роздільнянського РВ нехтуючи службовими обов`язками кваліфікував даний злочин за ст..190 КК України, та більш того відмовляється вносити вищевказаний транспортний засіб як викрадений, який нележить їй, який шахрайським способом зареєстрований на громадянина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 який мешкає в АДРЕСА_1 . На теперішній час ОСОБА_7 намагається продати автомобіль, який незаконно переоформлений на нього. Слідчий володіє вищевказаною інформацією, та знає, що на теперішній час є рішення суду, де вказано, що транспортний засіб БМВ-520, 1998 року випуску г/н НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 , та невідомо з яких причин слідчий відмовляється ставити в арешт вищевказаний транспортний засіб, на її думку слідчий ввійшов в змову з злочинцями та відмовляється виконувати свої службові обов`язки. З такою заявою про вчинений слідчим ОСОБА_6 злочином її представник за довіреністю - ОСОБА_4 звернувся 21.10.2015 до процесуального прокурора ОСОБА_5 , однак прокурор повідомив, що в діях слідчого немає складу злочину та повідомлення про злочин не буде внесено до ЄРДР. Вона вважає, що прокурор порушив вимоги ст..214 КПК України, а тому його дії або бездіяльність повинні бути оскаржені в судовому порядку. Заявниця просить суд визнати протиправними дії та бездіяльність прокурора з питань забезпечення доступу до публічної інформації, як не законними, щодо невнесення відомостей повідомлення про злочин від 21.10.2015 року №280 яке надійшло до Роздільнянського прокурора та в термін часу 24 годин внести відомості до ЄРДР та порушити кримінальне провадження відносно слідчого Роздільнянського РВ ОСОБА_6 за ст..ст.364, 365 КК України.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 , якій діяв на підставі довіреності від 05.08.2015 року, надали пояснення щодо обставин, викладених у скарзі та залишили питання щодо задоволення даної скарги на розсуд суду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , бездіяльність якого оскаржується, суду пояснив, що кримінальне провадження № 0000926 від 06.08.2015 року з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 190КК перебуває в провадженні слідчого СВ Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 ..Під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню було встановлено, що ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.06.2015 року затверджено мирову уголу між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . Відповідно до даної ухвали суду за ОСОБА_3 визнано право власності на автомобілі Мерседесс-Бенц та БМВ. В подальшому після винесення ухвали Роздільнянського райсуду від 25.06.2015 року ОСОБА_3 стало відомо що транспортні засоби на момент укладення мирової угоди у ОСОБА_8 були відсутні, так як остання в 2014 році віддала їх невідомим особам. Дане кримінальне провадження внесено в ЄРДР 06.08.2015 року за заявою ОСОБА_3 . Протягом 2014 року та поточного періоду 2015 року до 25.06.2015 року від громадянки ОСОБА_8 (яка мала право власності) будь-яких звернень з приводу незаконного заволодіння автомобілями не надходило, будь яких інших доказів про заволодіння вказаними автомобілями шляхом угону або розбійного нападу під час досудового розслідування встановлено не було. ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не може бути визнання потерпілою особою, так як набула право власності на автомобілі лише з 25.06.2015 року, а сам автомобіль був переоформлений 27.01.2015 року. До слідчого ОСОБА_6 заявниця ОСОБА_3 з якими-небудь клопотання жодного разу не з`являлася. На заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 від 21.10.2015 року про злочин, передбачений ст..ст.364, 365 КК України, прокурором району ОСОБА_9 було надано письмову відповідь з зазначеними роз`ясненнями. Отже перевіркою матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000926 від 06.08.2015 року ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст.364, 365 КК України в діях слідчого СВ Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 не вбачається, а тому в задоволені скарги ОСОБА_3 , прокурор просив відмовити.

Заслухавши пояснення скаржника, представника та думку прокурора, перевіривши доводи викладені в скарзі, розглянувши письмові докази, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.08.2015 року за заявою ОСОБА_3 в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань було внесено відомості за № 0000926 та попередньо визначено правову кваліфікацію за ст. 190 ч.1 КК України про те, що … невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа автомобілями, належними ОСОБА_3 та до теперішнього часу не повертає їх..

Глава 26 КПК України, регулює питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. В статті 303 КПК України закріплено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України право на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань мають заявник, потерпілий його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник, володілець тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Згідно ч.7 ст.55 КПК України якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі ст..290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив, що документи, які б визначали правовий статус ОСОБА_3 в матеріалах кримінального провадження відсутні, тобто остання не була визнана потерпілою особою по даному кримінальному провадженню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 набула право власності на автомобілі лише з 25.06.2015 року тобто після затвердження мирової угоди між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Також зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_3 не погодиться з визначеною правовою кваліфікацією даного злочину про що неодноразово повідомляла слідчого, а також повідомляє в своїй скарзі, що невідомо з яких причин слідчий відмовляється ставити в арешт вищевказаний транспортний засіб.

Однак яких-небудь заяв або клопотань на ім`я слідчого в провадженні якого знаходиться досудове розслідування від заявниці не надходило.

Отже зі всього дослідженого в судовому засіданні, вбачається що слідчим ОСОБА_6 при проведенні досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000926 не було допущено бездіяльності, яка б могла бути оскаржена стороною кримінального провадження.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, з повідомленням від 21.10.2015 року про кримінальне правопорушення до прокурора Роздільнянського району звернувся ОСОБА_4 і саме його повідомлення не було зареєстровано в ЄРДР в порядку ст..214 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 були надані письмові роз`яснення щодо відсутності ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст.364, 365 КК України в діях слідчого СВ Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 при проведені досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000926, що підтверджується листом прокурора Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_9 за вих..№07-195-15 від 26.10.2015 року, яке за клопотанням заявниці ОСОБА_3 долучено до матеріалів скарги.

Таким чином, виходячи з усього дослідженого в судовому засіданні та з наведених норм права, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0000926 повернути слідчому.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1