Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 1-189/11
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

01.06.2011 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого Мельничук А.В.

при секретарі - Голубковій Н.М.

за участю прокурора - Білецького О.М.

представника потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайську кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, який народився 04.05.1970 року в м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого робітником за договором підряду комунального підприємства «Комунсервіс», вдівця, проживаючого та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого, в скоєнні злочину передбаченого ст. 166 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний мав сина ОСОБА_3, що народився 15 лютого 1997 року.

28.04.2009 року за направленням служби у справах дітей апарату міської влади та виконавчого комітету ОСОБА_3 був поміщений в притулок для дітей служби у справах дітей Первомайського міськвиконкому у звязку із схильністю до бродяжництва внаслідок бездоглядності з боку ОСОБА_2 та хворобою його дружини ОСОБА_4

16.07.2009 року ОСОБА_4 померла і 17.07.2009 року за дозволом апарату міської влади та виконавчого комітету ОСОБА_3 був переданий ОСОБА_2 під зобовязання про належне утримання та виховання свого сина.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

В період з 2009 року по березень 2011 року, ОСОБА_2 знаходячись у стані алкогольного спяніння, діючи умисно, в порушення ст. 150 Сімейного Кодексу України та ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства», злісно не виконував батьківські обовязки по догляду за своїм малолітнім сином ОСОБА_3, систематично вживав алкогольні напої, маючи змогу утримувати, виховувати та піклуватися про свого сина, самоусунувся від виховання та утримання, не вживав заходів для своєчасного лікування дитини, не цікавився навчанням, не контролював відпочинок сина та проведення ним вільного часу, не забезпечував навчання своєї дитини загальновідомим та загальноприйнятим правилам поведінки, не забезпечував нормальних побутових умов для життєдіяльності дитини за місцем проживання, внаслідок чого у ОСОБА_3 згідно висновку судової психологічної експертизи виявлені ознаки затримки у загальному психічному (розумовому, емоційно-вольовому, моральному, соціальному) розвитку, які не є проявами психічного захворювання, які знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з невиконанням батьком обов'язків по вихованню дитини, що спричинило тяжкі наслідки для розвитку дитини.

10.03.2011 року за направленням служби у справах дітей апарату міської влади та виконавчого комітету ОСОБА_3 був поміщений в притулок для дітей служби у справах дітей Первомайського міськвиконкому внаслідок бездоглядності з боку ОСОБА_2

Викладене цілком підтверджено в судовому засіданні поясненнями підсудного, який визнав себе винним повністю та пояснив, що дійсно, у нього 15.02.1997 року народився син ОСОБА_5, в звязку з тим що дружина захворіла на туберкульоз, то він не контролював поведінку сина, а після смерті дружини, син став проживати з старшою сестрою, також неповнолітньою, ОСОБА_4, яка проживала окремо із своїм співмешканцем. В звязку з постійним знаходженням на роботі, та вживанням алкоголю, він не міг займатись вихованням та утриманням сина, але коли ОСОБА_4 казала що їй треба гроші, то він їй кошти давав. Йому відомо, що у сина проблеми із мовою, він відстає у навчанні і розвитку, але дійсно, від його виховання та утримання він усунувся, а тому 10.03.2011 року син був поміщений в притулок, а в теперішній час знаходиться в Лисогірській школі-інтернаті, а його позбавили батьківських прав. У скоєному щиро кається.

Крім пояснень підсудного встановлене судом підтверджено поясненнями законного представника потерпілого ОСОБА_1, яка пояснила, що в 2009 році за направленням Первомайської служби у справах дітей у Первомайський притулок для дітей, завідуючою яким є вона, поступив ОСОБА_3 з причин хвороби матері та бездоглядності з боку батька. Приблизно 3 місяці ОСОБА_3 знаходився у притулку, при медичному обстеженні були виявлені вади мови, відсталість у розвитку. Після плину 90 днів служба у справах дітей надала дозвіл на повернення ОСОБА_3 батькові. Останньому були розясненні батьківські обовязки та ним була підписана заява-зобовязання про належне утримання та виховання свого сина. Тобто ОСОБА_2 був зобовязаний контролювати поведінку сина, не допускати пропусків уроків, займатися вихованням та утриманням дитини. До відома ОСОБА_2 було доведено, що дитина потребує особливих умов виховання, індивідуального підходу і допомоги у навчанні. 10.03.2011 року за направленням служби у справах дітей ОСОБА_3 був знов направлений у притулок з причин бездоглядності з боку батька. Хлопчик у школі пропустив 65 уроків із них 35 без поважних причин. Успішність у дитини була незадовільна і на низькому рівні. Вважає, що хоча він і навчався в 6-му класі, але його рівень не перевищує 3го класу. При проведенні обстеження житлово-побутових умов дитини було виявлено повні відсутність таких умов. В березні 2011 року ОСОБА_3 був обстежений на психолого-медико-педагогічній комісії, де визначено рівень розвитку дитини та надані рекомендації влаштувати його у спеціальну загальноосвітню школу інтернат і в теперішній час дитина знаходиться в Лисогірській спеціальній загальноосвітній школі інтернат Первомайського району.

Викладене також підтверджено оголошеними та перевіреними поясненнями потерпілого ОСОБА_3 ( а.с.54-55).

Згідно судово-психологічної експертизи №2384 від 14.04.2011 року, у ОСОБА_3 виявлені ознаки затримки у загальному психологічному (розумовому, емоційно-вольовому, моральному, соціальному) розвитку, які не є проявами психічного захворювання. Виявлені відхилення психічного розвитку знаходяться в прямому причино-наслідковому звязку з невиконанням батьком обовязків по вихованню дитини. Неналежне виконання батьківських обовязків батьком дитини, знаходиться в прямому причинно-наслідковому завязку з виявленими відхиленнями у психічному розвитку (не повязаним з душевною хворобою) ОСОБА_3, та має розглядатися як психологічне підґрунтя для юридичного поняття тяжкі наслідки для розвитку дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 30-35).

Встановлене судом також підтверджено довідкою Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні від 14.03.2011 року (а.с. 6), актом обстеження матеріально-побутових умов сімї неповнолітнього від 10.03.2011 року (а.с. 4), витягом із протоколу засідання психолого-медико-педагогічної комісії від 23.03.2011 року (а.с. 79).

Оцінивши зібрані і досліджені в справі докази, суд знаходить, що підсудний вчинив злочин передбачений ст. 166 КК України злісне невиконання батьками, встановлених законом обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Суд вважає що необхідно виключити вказані в обвинувальному висновку як обтяжуючи покарання обставини: тяжкі наслідки, завдані злочином, та вчинення злочину щодо малолітнього, так як це відноситься до кваліфікуючих ознак.

Обираючи покарання підсудному суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, особистість підсудного, який на момент вчинення інкримінованого йому злочину не був судимим, що характеризується посередньо, враховує як пом'якшуючі покарання обставини щире каяття, як обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 166 КК України і призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказані органи про зміну місця проживання, роботи, а також періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_2 залишити без змін у вигляді підписки про невиїзд.

На вирок протягом 15 діб може бути подана апеляція, засудженим з моменту вручення йому копії вироку, іншими учасниками процесу з моменту його оголошення.

Суддя: