Справа № 492/730/15-к
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
05 листопада 2015 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арцизі Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Арцизі Одеської області, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
встановив:
В період часу з 01 грудня 2014 року по 10 грудня 2014 року, більш точну дату та час встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , із корисних спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, проник у будинок АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно викрав телевізор марки «Rainford» вартістю 1 850,00 грн., TV тюнер марки «Euroski» вартістю 500,00 гривень, супутникову антену, вартістю 350,00 гривень, електричний чайник об`ємом 5 літрів марки «Ergo», вартістю 300,00 гривень, водонагрівач «бойлер» об`ємом 80 літрів, вартістю 950,00 гривень, які належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , чим завдав останній матеріальну шкоду на загальну суму 3 950,00 гривень. Після чого з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_5 , а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинувачуваного. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Крім повного визнання своєї вини у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення обвинувачуваним ОСОБА_6 , його вина підтверджується показаннями потерпілої.

Так, потерпіла ОСОБА_5 дала суду показання про те, що у неї у власності було вказане в обвинувальному акті майно, в період часу з 01.12.2014 року по 10.12.2014 року вона виявила, що з приміщення її будинку пропало належне їй майно. Також потерпіла в ході судового розгляду не заявила про те, що має до обвинувачуваного ОСОБА_6 претензії матеріального або морального характеру.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин.
ОСОБА_6 проживає в АДРЕСА_1 з батьками і за місцем проживання характеризується задовільно. Не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра. Раніше не судимий.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд не вбачає.
Крім того судом враховується, що потерпіла в рамках наявного кримінального провадження до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру не заявляла.
З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що винному ОСОБА_6 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Крім того, враховуючи зазначені обставини у справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Суд також вважає за необхідне в силу ст. 126 КПК України стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню у розмірі 1 622 гривні 92 копійки.

Судом не вирішується питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду, а в даному випадку сторонами кримінального провадження речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк на один рік, який обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 05 листопада 2015 року.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню у розмірі 1 622 (одна тисяча шістсот двадцять дві) гривні 92 копійки.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1