Справа №490/648/16-к 19.02.2016 19.02.2016 19.02.2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника начальника відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно
ОСОБА_7 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добре, Баштанського району Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, по кримінальному провадженню № 0000361.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі заступник начальника відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків:

-заборонити цілодобово залишати місце свого проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у відповідності з визначеною ними періодичністю;

-не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утримуватись від спілкування з усіма особами у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, у разі їх наявності.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги заступник начальника відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою.
Зазначає, що суд не врахував тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_7 , тривалість та зухвалість його вчинення, що характеризує стійкість сформованих злочинних намірів останнього, та те, що підозрюваний більше тридцяти років обіймав керівну посаду начальника Баштанського міжрайонного управління водного господарства та маючи вплив на підлеглих йому працівників, має можливість сприяти знищенню або зміненню документів, що стосуються обставин справи.
Вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 , обіймаючи керівну посаду зможе незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 , який є його безпосереднім підлеглим та на інших підлеглих йому працівників Управління.
Вважає, що посилання суду на те, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки не зменшує заявлених ризиків.
Звертає увагу на те, що на теперішній час у кримінальному провадженні проводяться слідчі та процесуальні дії, спрямовані на виявлення і документування інших кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_7 , а також встановлення кола осіб, причетних до вчинення разом з ним кримінального правопорушення.
Апелянт, вказує, що слідчим суддею допущено порушення положень ч.4 ст. 196 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя зобов`язаний в ухвалі визначити дату закінчення її дії в межах строку, передбаченого цим Кодексом. Так слідчим суддею встановлено дію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці але не вказано дату його закінчення.
Крім того, прокурор вказує, що ухвала слідчого судді постановлена відносно « ОСОБА_7 », хоча відповідно до даних паспорта та інших документів, що ідентифікують особу підозрюваного та які знаходяться в матеріалах кримінального провадження прізвище останнього « ОСОБА_10 »

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що відповідно до наказу Міністерства меліорації і водного господарства УРСР № 50-л від 17.08.1986 р. його було призначено на посаду начальника Баштанського управління зрошувальних систем Миколаївського обласного водного господарства. В подальшому, відповідно до контракту № 148 від 12.05.2009р. та додаткової угоди № 1 до вказаного контракту ОСОБА_7 по 06.05.2016р. обіймає посаду начальника Баштанського міжрайонного управління водного господарства.

Перебуваючи на вказаній посаді ОСОБА_7 постійно здійснює функції представника влади та одночасно виконує організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські функції, а тому, відповідно до пункту 1 Примітки до ст. 364 КК України, являється службовою особою. Крім цього, ОСОБА_7 працює керівником органу державної влади, у зв`язку з чим відповідно до п.2 Примітки до ст. 368 КК України, являється службовою особою, яка займає відповідальне становище.

З вересня 2015 року по лютий 2016 року , ОСОБА_7 являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, вимагав та отримав від ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 40 000 гривень за вчинення ним в інтересах ОСОБА_11 дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме списання з балансу Управління об`єктів державної власності у вигляді металобрухту чорних металів - комбайну «Дон 1500 А» та жатки до нього, та в подальшому реалізації йому цих об`єктів за ціною металобрухту. ОСОБА_11 , вимушений був погодитись на вимогу ОСОБА_7 про надання йому неправомірної вигоди у розмірі 40 000 гривень.

Вказані вище дії підозрюваного ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України, як одержання хабара в особливо великому розмірі або службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище.

8.02.2016 року ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України .

9.02.2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Приймаючи рішення про відмову задоволення клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий суддя вказав, що прокурором не доведено існування вказаних у клопотанні ризиків.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце мешкання та реєстрації, одружений, має сина, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, має урядові нагороди, тобто у підозрюваного наявні стійкі соціальні зв`язки, а тому суд вважає, що прокурором не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду, будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й щодо особи підозрюваного.
Відповідно до положень ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним у ст. 177 КПК України.

При цьому згідно вимог п.3 ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

При розгляді вказаного клопотання дані вимоги Закону слідчим суддею були дотримані.
Суд першої інстанції вірно дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Це підтверджується матеріалами кримінального провадження. Висновки суду першої інстанції в цій частині учасниками судового провадження не оспорюються.
Обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід, слідчий суддя правильно послався на наявність обґрунтованої підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, за який законом передбачено покарання на строк до 10 років позбавлення волі.
З матеріалів кримінального та судового провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, має урядові нагороди, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, що свідчить про наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків. З наведеного слідує, що відсутні докази можливості підозрюваного ухилятися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків.
Крім того, обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово, слідчий суддя поклав на підозрюваного обов`язки утримуватись від спілкування з усіма особами по даному кримінальному провадженні, що унеможливлює його вплив на свідків по справі та сприяння знищенню або зміненню документів, що стосуються обставин справи.
Доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_7 після звільнення з під варти спілкувався та впливав на свідків є необґрунтованими. Оскільки, будь-яких даних на підтвердження цього стороною обвинувачення апеляційному суду не надано.
На думку колегії суддів, прокурор не довів наявність ризиків для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_7 .
Враховуючи особу підозрюваного, який є особою похилого віку має вік 64 роки, виключно позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, його стан здоров`я, а саме наявність у нього ряду тяжких захворювань, апеляційний суд вважає, що такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п.п. 1,2,34,8 ч.5 ст. 194 КПК України зможе запобігти ризикам, визначеним у ст. 177 КПК України.

Разом з тим, приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя, в порушення вимог ч.4 ст. 196 КПК України, не зазначив дату закінчення її дії. Крім того в ухвалі слідчий суддя не вірно вказав прізвище підозрюваного ОСОБА_7 . Тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є слушними і підлягають задоволенню.
З огляду на наведене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали, якою слід застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце свого мешкання та реєстрації з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2,34,8 ч.5 ст. 194 КПК України, встановивши строк дії ухвали два місяці по 7 квітня 2016 року включно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:
Апеляційну скаргу заступника начальника відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці до 7 квітня 2016 року включно, з покладенням на нього обов`язків:

-заборонити цілодобово залишати місце свого проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у відповідності з визначеною ними періодичністю;

-не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утримуватись від спілкування з усіма особами у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, у разі їх наявності.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді