Справа № 405/7475/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника Кіровоградської ВК 6

ДПтС України в області : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ, Кіровоградської обл., українця, гр. України, з незакінченою середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого, 17.10.2005 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185, ст. 75 КК України на 1 рік позбавлення волі з встановленням іспитового строку на 1 рік; 20.02.2006 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської обл., за ч. 1 ст.309 КК України на 1 рік 3 місяці позбавлення волі; 06.09.2006 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської обл. за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 69, ст. 70 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання 24.04.2010 року; 18.11.2010 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської обл. за ч. 2 ст. 185 КК України на 6 місяців арешту, по теперішній справі засудженого 13.02.2012 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської обл. за ч 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, про застосування умовно-дострокового звільнення.

Початок строку 28.09.2011 року. Кінець строку 28.09.2016 року.

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про застосування до нього умовно-дострокового звільнення. Заява мотивована тим, що він останнім часом працював, став на шлях виправлення, зрозумів свою неправильну поведінку, одружений має неповнолітню дитину, із-за цих підстав, вважає, що до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.

Розглянувши заяву, заслухавши думку представника Кіровоградської виправної колонії, прокурора, який заперечив проти застосування до засудженого ОСОБА_5 ст.81 КК України, мотивуючи це тим, що із матеріалів особової справи не вбачається, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення та має зразкову поведінку, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Частиною другою цієї норми закріплено, що умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні встановлено, що за весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_5 має 23 стягнення, у тому числі двічі поміщувався у ДІЗО та один раз переводився до приміщення камерного типу. Згідно довідки від 14.11.2015 р. про стягнення та відповідно до матеріалів особової справи більшість стягнень винесених засудженому полягає у порушенні дисципліни, зберіганні заборонених предметів та невиконанні вимог адміністрації.

Відповідно до ч.1 ст.118 КВК України, засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії.

В судовому засіданні також встановлено, що засуджений ОСОБА_5 за весь період відбування покарання має 5 заохочень та працював у 2012 році 2 місяці, у 2013 році 3 місяці, у 2015 році 7 місяців. Із пояснень представника колонії слідує, що засуджений ОСОБА_5 більше строку відбування покарання проявляв негативне ставлення до режиму відбування покарання, у тому числі проявляв злісну непокору. З вересня 2015 року засуджений відмовився виходити на роботу на деревообробну дільницю, причину відмови не пояснив. На думку представника колонії засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою.

Таким чином, з аналізу наведеного суд прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, оскільки в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження та обставина, що ОСОБА_5 проявляв сумлінну поведінку і ставлення до праці. Той факт, що до засудженого ОСОБА_5 застосовувались заохочення: у період 2012 року одне заохочення, у період 2013 року одне заохочення, у період 2014 року одне заохочення, у період 2015 року два заохочення, може свідчити тільки про формальне право на умовно-дострокове звільнення і не є фактом зміни поведінки засудженого на кращу.

За наведених обставин, дослідивши матеріали особової справи засудженого, даних про особу засудженого ОСОБА_5 , а саме його поведінку та кількість стягнень, суд вважає, що до ОСОБА_5 не можливо застосувати статтю 81 КК України.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1