Справа № 515/1568/15-к
Провадження № 1-кп/515/2067/15

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

25 вересня 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника служби у справах дітей ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеному в ЄДРР за №0000379 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_6 , проживаючий спільно зі своєю матір`ю по АДРЕСА_2 та маючи вільний доступ до всіх кімнат та приміщень вищевказаної квартири, 07.07.2015 року, при раптово виниклому умислі, умисно, таємно викрав золоті вироби: золоту каблучку, вагою 4 грама, вартістю 4000 грн.; золоті сережки з каменем «Александріт», вагою 3 грама, вартістю 3000 грн.; золотий ланцюжок, вагою 3 грама, вартістю 3000 грн.; золотий кулон, вагою 0,5 грама, вартістю 500 грн.; золотий ланцюжок вагою 10 грам, вартістю 10 000 грн. З урахування вартості одного грама золота в 1000 грн., потерпілій ОСОБА_4 спричинив матеріальний збиток на загальну суму 20 500 грн., після чого з викраденим з місця події зник, розпорядившись ним на свій розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, не оспорював фактичних доказів по справі, у вчиненому розкаявся, прохав його суворо не карати і детально розповів про обставини заподіяного.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, суд повно, усестороннє, об`єктивно аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

При обранні покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення та особу обвинуваченого у їх сукупності. Зокрема, думку представника служби у справах дітей Татарбунарської районної державної адміністрації ОСОБА_5 в судовому засіданні, яка вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе за умови призначення йому не надто суворого покарання.

Також суд враховує повне визнання вини обвинуваченим в судовому засіданні, його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем проживання та колишнього місця навчання, неповнолітній вік обвинуваченого як на час вчинення кримінального правопорушення, так і на час притягнення до кримінальної відповідальності, вчинення кримінального правопорушення вперше.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не виявив.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу неповнолітнього обвинуваченого, суд вважає, що позбавляти його волі немає необхідності, його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, в умовах відбуття покарання з випробовуванням, відповідно до ст.ст.75,104 КК України. Крім того, суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п.2, 3, 4 ст.76 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробовування на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з з моменту проголошення вироку суду, відповідно до ч.1 ст.165 КВК України.

Контроль за виконанням вироку покласти на кримінально-виконавчу інспекцію Татарбунарського РП Кілійського МВ КВІ УДПтСУ в Одеській області.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 діб з моменту його оголошення до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя Сивоконь