Справа № 279/4414/13-к
У Х В А Л А
09 лютого 2016 року
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в колегіальному складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з секретарем ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,, захисника ОСОБА_7 , у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Коростень по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_6 за ст.ст.187,ч.3;15,ч.2,186,ч.2;342,ч.2;345,ч.2 КК України , -
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ст.ст.187,ч.3;15,ч.2,186,ч.2;342,ч.2;345,ч.2 КК України, яке на розгляд суду надійшло після скасування Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 10.12.2015 року вироку Коростенського міськрайонного суду від 03.12.2014 року відносно ОСОБА_6 .. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 надійшло до суду 16.01.2016 року, 18.01.2016 року було призначено підготовче судове засідання.
Під час проведення підготовчого судового засідання стороною захисту заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору в зв"язку з його невідповідністю вимогам закону та направлення кримінального провадження до іншого районного суду міста Житомира.
Клопотання про повернення обвинувального акту мотивовано тим, що в ньому не сформульовано обвинувачення, що є порушенням права обвинуваченого на захист.
Відповідно до ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про найменування та номер кримінального провадження, анкетні відомості обвинуваченого та потерпілого, анкетні дані слідчого та прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом"якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, дату та місце його складання та затвердження.
В матеріалах провадження знаходиться два обвинувальних акта - від 26.06.2013 року, який було спрямовано до суду (т.1,а.с.2-7), та від 06.11.2014 року, який було внесено під час судового розгляду (т.2, а.с.59-63). В обвинувальному акті від 06.11.2014 року формулювання обвинувачення викладено (т.2,а.с.60-зворот), тому заява сторони захисту про те, що воно відсутнє в обвинувальному акті, є безпідставною. Крім того, прокурор під час судового розгляду відповідно до ст.338 КПК України може змінити пред"явлене обвинувачення.
Клопотання про зміну підсудності сторона захисту мотивувала тим, що по даному провадженню існують виняткові обставини, за яких дане провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих та свідків з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження.
Захисником зазначено, що місцем знаходження обвинуваченого в даний час є СІЗО УВП №8, він проживає в м.Житомир, в м.Житомир проживають двоє потерпілих та більшість свідків, три злочини вчинено на території Корольовського району м.Житомир. За станом здоров"я обвинуваченому важко долати значну відстань до м.Коростень, що підтверджується медичною довідкою про стан його здоров"я.
Обвинувачений вказав на те, що більш доцільним та правильним вважає розгляд його справи одним із судів м.Житомир, оскільки має сумнів щодо неупередженості та об"єктивності суддів Коростенського міськрайонного суду, оскільки саме ним він вже був засуджений, суддями цього суду обирався йому запобіжний захід.
Враховуючи, що стороною захисту заявлено клопотання про направлення обвинувального акту для визначення його підсудності іншому суду в зв"язку з винятковими обставинами, що обвинувачений, потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , свідки проживають в м.Житомир, там же вчинено три з інкримінованих обвинуваченому злочинів, а по злочину, який вчинено на території м.Коростень, лише потерпіла ОСОБА_10 проживає на території м.Коростень, стан здоров"я обвинуваченого ускладнює його переміщення на значні відстані, тому кримінальне провадження підлягає направленню до Апеляційного суду Житомирської області для визначення його підсудності.
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, мотивуючи його тим, що не припинили існувати ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив особливо тяжкий та ряд тяжких злочинів, переховувався від органів досудого розслідування, тому підстави для зміни чи скасування обраного йому запобіжного заходу відсутні.
Сторона захисту клопотала про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою та домашній арешт, мотивуючи тим, що за станом здоров"я ОСОБА_6 не може триматись під вартою, оскільки не отримує належного лікування, має постійне місце проживання, від слідства не переховувався, а перебував на лікуванні в одному з лікувальних закладів м.Феодосія.
Під час досудового розслідування 15.05.2013 року ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжувався під час минулого судового розгляду. В даний час ОСОБА_6 утримується під вартою на підставі ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах ВССУЦКС від 10.12.2015 року. Строк утримання його під вартою закінчується 10.02.2016 року.
Як свідчать матеріали кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.03.2013 року (т.2,а.с.189) було відмовлено в застосуванні щодо ОСОБА_6 , якого було затримано 22.03.2013 року (т.2,а.с.167), запобіжного заходу в виді тримання під вартою в зв"язку зі станом здоров"я ОСОБА_6 на той час, який під час затримання намагався вчинити втечу та отримав тілесні ушкодження, в зв"язку з чим був доставлений до лікувального закладу- травматологічного відділення ЦМЛ №2 м.Житомир. Однак ОСОБА_6 , не зважаючи на стан свого здоров"я, який перешкоджав йому самостійно пересуватись (численні переломи нижніх кінцівок та тазу), зник від органу досудового слідства та переховувався, в зв"язку з чим 12.04.2013 року було оголошено його розшук (т.2,а.с.197-198). Повторно ОСОБА_6 було затримано 14.05.2013 року (т.2,а.с.212).
Посилання ОСОБА_6 на те, що він від слідства не переховувався, а перебував на лікуванні в іншому медичному закладі, не підтверджено, такі дані в матеріалах провадження відсутні, стороною захисту не подані.
Не підтверджено стороною захисту і ту обставину, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки в матеріалах провадження відсутні документи про місце його реєстрації. В той же час в матеріалах провадження міститься інформація про те, що ОСОБА_6 по вказаній адресі не проживає, зі своїми батьками відносин не підтримує з часу досягнення ним повноліття (т.3,а.с.239).
ОСОБА_6 двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, в тому числі і особливо тяжких, засуджувався до покарання у виді позбавлення волі, звільнившись після відбуття якого, перший з інкримінованих злочинів вчинив через три місяці після звільнення, схильний до втечі від правоохоронних органів (вчинив спробу втечі під час затримання, зник з лікувального закладу, перебував у розшуку), має злочинні зв"язки, про що свідчить вчинення злочинів за попередньою змовою з іншими особами, залишення лікувального закладу в стані, який унеможливлював його самостійне пересування.
Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, за один з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад сім років (ст.187,ч.3 КК України), що відповідно до ст.183,ч.2,п.4 дає можливість застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, має непогашену судимість за вчинення особливо тяжкого злочину, схильний до втечі, що свідчить про те, що не припинили існувати та не зменшились ризики того, що він може переховуватись від суду та змінювати місце проживання, а жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, оскільки даних про те, що він має постійне місце проживання, усталені соціальні зв"язки, не представлено, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 доцільним є продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам.
На даний час стан здоров"я ОСОБА_6 не є перешкодою його тримання під вартою.
Відповідно до положень ст.183,ч.4 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому розмір застави судом не визначається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.34,183,196,197,314, 316 КПК України,
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ст.ст.187,ч.3;15,ч.2,186,ч.2;342,ч.2;345,ч.2 КК України направити до Апеляційного суду Житомирської області для визначення його підсудності.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою продовжити на 60 діб до 08 квітня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя:
Судді: 1: 2:
копія згідно оригіналу: головуючий суддя: