АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/2262/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,,
-потерпілої ОСОБА_7 ,
-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

-представника потерпілих ОСОБА_9 ,

-захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження № 1кп/790/2262/15 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -
засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 задоволено частково.

Постановлено стягнути зі ОСОБА_8 на користь:

- ОСОБА_12 - 50 000 грн., на відшкодування моральної шкоди;

- ОСОБА_13 - 50 000 грн., на відшкодування моральної шкоди;

- ОСОБА_7 - 50 000 грн., на відшкодування моральної шкоди;

Як установив суд, 07 квітня 2013 року о 06:30 год. ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по проїжджій частині пр-ту Орджонікідзе зі сторони вул. Миру у напрямку вул. Старочугуївської у м. Харкові зі швидкістю 40 км/г, в районі розташування перехрестя пр. Орджонікідзе та пр. Московського, грубо порушив вимоги п. п. 8.7.3 «е» та 8.10 Правил дорожнього руху України, виїхав на перехрестя вказаних доріг на «червоний» - забороняючий рух сигнал світлофора та скоїв зіткнення з автомобілем «ГАЗ-3302», р. н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_14 , який в цей час рухався по Московському проспекту зі сторони вул. Північної у напрямку пр. Фрунзе на «зелений» - дозволяючий рух сигнал світлофору.
Після зіткнення вказаних транспортних засобів автомобіль «ГАЗ-3302» перекинувся та виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем «ВАЗ-2102», р. н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_15 , який рухався у зустрічному для автомобіля «ГАЗ- 3302» напрямку.
Внаслідок даної дорожньої-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ- 2102» - ОСОБА_15 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя у виді множинних саден на лівій половині обличчя, крововиливу у м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні у лівій скроневій області, закритої травми груди та живота у вигляді локальних переломів 3,4,5,6,7 лівих ребер по середньоключічній лінії, конструкційних переломів 3,4,5,6 лівих ребер по лопатковій лінії, 7 лівого ребра по задній пахвовій лінії, 8,9 лівих ребер по передній пахвовій лінії, конструкційного перелому грудини в області зчленування рукоятки і тіла, руйнування селезінки, крововиливу в черевну поверхню з наявністю крововиливів в м`які тканини грудей, забійної рани в проекції ліктьового відростку лівої ліктьової кістки, множених синців в проекції ліктьового суглобу по задній поверхні, на ліктьовій поверхні лівого передпліччя у нижній та середній третині з переходом на тильну поверхню кисті, множених саден на лівій та правій гомілки, руйнування виростків лівої плечової кістки, від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 помер у лікарні.
В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення додаткового покарання та визначення розмірів моральної шкоди при вирішенні цивільних позовів потерпілих. Зазначив, що згідно приписів ст.14 Закону України «Про амністію у 2014 році» особа звільняється від відбування, як основного, так і додаткового покарання. Однак суд цих вимог закону не врахував та залишив поза увагою, що ДТП він вчинив у тверезому стані, його професія водія є єдиним джерелом існування його сім`ї, а тому необґрунтовано призначив йому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Вважає, що розмір грошових стягнень на користь потерпілих є дуже великим і не відповідає його матеріальному становищу. Просить вирок змінити, звільнити його від додаткового покарання та зменшити суми стягнень моральної шкоди до 30 000 грн. кожній із потерпілих.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити скаргу, прокурора, потерпілу ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_9 про залишення вироку без змін, а скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Висновки суд про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення за яке його засуджено і кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України в апеляційних скаргах не оспорюються, тому згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.
Згідно ст.14 Закону України «Про амністію у 2014 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільненні від відбування як основного, так і додаткового покарання.

За змістом цієї норми Закону звільнення від відбування додаткового покарання є правом, а не обов`язком суду.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», суд врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його необережний характер, дані про особу ОСОБА_16 , який раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, за місцем роботи і проживанням характеризується позитивно.

В той же час, враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке сталося внаслідок грубого порушення обвинуваченим двох пунктів Правил дорожнього руху України, що спричинило загибель людини, суд дійшов обґрунтованого висновку про недоцільність звільнення ОСОБА_16 від додаткового покарання, навівши цьому належні мотиви.

Таке рішення відповідає приписам ст.14 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Тому доводи скарги обвинуваченого про неправильне застосування судом ст.14 Закону України «Про амністію у 2014 році» є безпідставними.

Що ж стосується посилання у скарзі на те, що його професія водія - єдине джерело існування його сім`ї, то це саме по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для звільнення ОСОБА_16 від додаткового покарання.

Розмір грошових стягнень на відшкодування моральної шкоди у сумі по 50 000 грн. кожній потерпілій внаслідок заподіянні смерті ОСОБА_15 судом визначено відповідно з вимогами ст.ст.23, 1167, 1168 ЦК України, виходячи із принципів виваженості, розумності, справедливості, з урахуванням вищевказаних обставин, за яких сталася ДТП, глибини та тривалості моральних страждань і переживань, які перенесли потерпілі у зв`язку з втратою близької їм людини, а також виходячи з позиції самого обвинуваченого, який у суді першої інстанції визнав позовні вимоги потерпілих саме на зазначені суми.

Доводи обвинуваченого про невідповідність розміру грошових стягнень на відшкодування моральної шкоди його матеріальному становищу, в апеляційній скарзі не нічим обґрунтовані і апеляційному суду не надані.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: