Справа 556/1866/15-к
Номер провадження 1-в/556/282/2015
У Х В А Л А
Іменем України
Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ;
з участю прокурора ОСОБА_3
представника ВК № 76 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець у режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Сарни, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, засуджений 24.02.2009 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185; ч.1 ст.187 , ч.2 ст.121, ст.70 КК України до десяти років шести місяців позбавлення волі, 09.10.2009 року Сарненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст. 185; ч.4 70 КК України до одинадцяти років позбавлення волі, відбуваючого покарання в Полицькій ВК 76, про умовно-дострокове звільнення,-
Адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , який на даний час відбуває покарання в Полицькій ВК-76, звернулась до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення.
В клопотанні зазначається, що вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 24.02.2009 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, та на підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців та зараховано в строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_5 під вартою з 11.04.2008 по 24.02.2009. У подальнюму, вироком Сарненського районного суду від 09.10.2009 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено міру покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. У відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_5 визначено за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань до 11 років позбавлення волі.
Крім того в клопотанні зазначається, що з характеристики, затвердженої 18.11.2015 начальником ІІолицької ВК-76, ОСОБА_7 , вбачається, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе посередньо, порушень встановленого порядку відбування кримінального покарання не допускає. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був З рази заохочений правами начальника установи, та 15 разів правами начальника відділення соціально- психологічної служби. ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання і своєю сумлінною працею довів своє виправлення, про що свідчить кількість його заохочень та відсутність стягнень за весь період перебування в колонії. Однак, з рішення комісії Полицької ВК-76 (протокол №62 від 18.11.2015) вбачається, що йому відмовлено у направленні клопотання в суд на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст.81 КК України. Ураховуючи викладене, представник просить суд звільнити умовно-достроково ОСОБА_5 від відбування покарання на невідбутий строк покарання, як такого що довів поведінкою та сумлінною працею своє виправлення.
В судове засідання представниця засудженого з`явилась, клопотання підтримала в повному обсязі, про що надала свої обґрунтування.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання свого представника про його умовно-дострокове звільнення.
В судовому засіданні представник адміністрації не підтримав це клопотання, пояснив, що засудженому ОСОБА_5 було відмовлено у поданні клопотання про його умовно-дострокове звільнення, тому підстав для застосування пільги у виді УДЗ немає.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, хоча і не підтримав його.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що згідно наявної в матеріалах справи завіреної печаткою та підписом відповідної службової особи світлокопії характеристики, затвердженої 18.11.2015 начальником ІІолицької ВК-76, ОСОБА_7 , на засудженого ОСОБА_5 , останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 11.04.2008 року. Вину скоєного злочину визнає, але робить це з метою отримання поблажливості. Під час утримання в слідчому ізоляторі м. Рівне порушень режиму утримання не допускав. Стягнень та заохочень не мав.
З 11.11.2009 року засуджений відбуває міру кримінального покарання в Полицькій виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№76), за час відбування покарання характеризується посередньо, порушень встановленого порядку відбування кримінального покарання не допускає. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був три рази заохочений правами начальника установи, та п`ятнадцять разів правами начальника відділення соціально-психологічної служби. Працевлаштований робітником з обслуговування та поточних ремонтів будинків. Покладені обов`язки виконує старанно. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом колонії. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Має позов за виконавчими листами, який добровільно сплачує. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, хоча достатніх навичок для їх самостійного виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.
Зазначена характеристика складна для розгляду на комісії установи по застосуванню УДЗ відповідно до ст.81 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 .
Згідно завіреного вказаним вище чином витягу із протоколу №62 від 18 листопада 2015 року із засідання комісії установи по застосуванню УДЗ відповідно до ст.81 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 , який станом на 11 листопада 2015 року відбув 2/3 покарання і відносно нього може бути застосована пільга у виді УДЗ, рішенням комісії вирішено, що клопотання в суд про УДЗ відносно засудженого ОСОБА_5 не направляти. Хоча у вказаному витягу голосуванням членів комісії ОСОБА_5 «заслуговує» на направлення клопотання 2 голоса, і «доцільно» - 1 голос. Чому саме комісією вирішено не направляти клопотання до суду про УДЗ ОСОБА_5 , коли заперечень членів комісії не було судом не встановлено.
Крім того в матеріалах справи наявна довідка заохочень та стягнень відносно засудженого ОСОБА_5 , якою встановлено, що до останнього було застосовано 18 заохочень, 3 з яких застосовано наальником колонії, а 15 начальником відділення. Формулювання заохочень наступне: «За сумлінну поведінку та ставлення до праці» або ж «За сумлінну поведінку та проведення ремонту» та «За проведення ремонту».
Частина 1 ст. 131 КВК України вказує, що застосування заходів заохочення має на меті здійснення виховного впливу як на тих осіб, до яких ці заходи застосовуються на основі об`єктивної оцінки поведінки засуджених, їхнього ставлення до праці і навчання, так і на інших засуджених. Всі заохочення, які були застосовані до ОСОБА_5 стосуються оцінки його об`єктивної поведінки, яка виявляється у сумлінній поведінці та ставленні до праці, якщо керуватись формулуваннями заохочень. Згідно вказаних заохочень засуджений ОСОБА_5 , який працевлаштований робітником з обслуговування та поточних ремонтів будинків, роботи виконує якісно, що наводить думку, що засуджений сумлінно ставиться до праці, і відповідно ці роботи пов`язані з благоустроєм установи. Хоча матеріали характеристики на засудженого суперечать отриманим заохоченням, які застосовувались відносно ОСОБА_5 , де зазначено, що останній безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Крім того в характеристиці на засудженого ОСОБА_5 вказано, що він характеризується посередньо, але згідно матеріалів справи та тієї ж характеристики будь-яких стягнень за порушення умов відбування покарань відносно засудженого не застосовано, а навпаки до засудженого застосовуються лише заходи заохочення.
Частиною 2 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Крім того, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання необхідно враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків. Згідно вище зазначеної характеристики на засудженого, ОСОБА_5 має позов за виконавчими листами, який добровільно сплачує.
Згідно положення пункту 12 ППВСУ N 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», якщо покарання визначено за сукупністю злочинів або вироків, суд, застосовуючи умовно-дострокове звільнення від його відбування, повинен виходити із загального строку покарання, призначеного за сукупністю, і враховувати при цьому положення ч. 3 ст. 81 КК.
ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочинів передбачених ч.3 ст.185; ч.1 ст.187 , ч.2 ст.121 КК України, які відносяться до тяжких злочинів відповідно до ч.4 ст.12 КК України.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 строку покарання, призначеного за вироком суду, суд приходить до висновку про можливість застосування пільги у виді умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі на невідбутий строк покрання.
Керуючись ст.81 КК України, п. 2. ч.1 ст. 537, ст.538, ст. 539 КПК України, ППВСУ N 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суд,-
Засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково звільнити з місць позбавлення волі на не відбутий строк покарання 3 (три) роки 4 (чотири) місяці 9 (дев`ять) днів.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області протягом 7 діб з моменту проголошення через Володимирецький районний суд.

Суддя: ОСОБА_1