Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/148/16 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0000241 стосовно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 317 та ч. 2 ст. 185 КК України, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 на вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Панчеве Новомиргородського району Кіровоградської області, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 09.02.2010 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ст. 309 ч.1 КК України на строк 2 (два) роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання за ст. 75 КК України з випробуванням терміном 1 (один) рік;
- 26.05.2011 року Новомиргородським районним судом за ст. 309 ч.2, ст.71 КК України на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;
- 01.09.2011 року Новомиргородським районним судом за ст. 185 ч.3, ст. 70 ч.4 КК України на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі;
- 17.07.2015 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ст. 185 ч 2 КК України на строк 3 (три) роки позбавлення волі;
засуджений: за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 02 (два) місяці, за ч. 1 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 03 (три) роки 01 (один) місяць та за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 02 (два) роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки 02 (два) місяці.
Вирішено долю речових доказів.

ВСТАНОВИЛА

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений: за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло; за надання приміщення для незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів; та за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, за таких обставин.

Так, 03.06.2014 року близько 03.00 год. ночі ОСОБА_8 , діючи умисно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, проник на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та входить до складу спадщини, прийнятої ОСОБА_10 , скориставшись відсутністю господаря, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, шляхом відчинення дверних запорів, проник до середини будинку, звідки викрав дачний умивальник вартістю згідно довідки Новомиргородського міського ринку №68, бувшого використання станом на 03.06.2014 року, складає 137 гривень, два металевих карниза вартістю згідно експертного висновку приватного підприємця « ОСОБА_11 » від 15.08.2014 року з урахуванням зносу станом на 05.06.2014 року складає 58 гривень за один, на загальну суму 116 грн., і з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
В подальшому ОСОБА_8 викрадене обернув на свою користь, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 253 грн.
В кінці грудня місяця 2014 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, близько 14 години 00 хвилин до домоволодіння ОСОБА_8 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вжити наркотичні засоби, знаючи, що ОСОБА_8 також вживає наркотичні засоби, домовившись попередньо з останнім про надання їм приміщення для вживання наркотичних засобів та перебуваючи з ОСОБА_8 в дружніх відносинах, прийшли свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Після чого свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 разом з ОСОБА_8 , який надав для виготовлення та вживання наркотичних засобів приміщення літньої кухні, яке розташоване на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та бажаючи цього, спільно з останніми з метою виготовлення наркотичного засобу опію ацетильованого зайшли до приміщення літньої кухні, де з насіння маку за допомогою розчинника, харчової соди та ацетилсаліцилової кислоти виготовили наркотичний засіб, який вжили шляхом ін`єкції за допомогою ін`єкційних шприців, які попередньо були придбані проживаючим у цьому домоволодінні ОСОБА_8 .
В подальшому, продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_8 в кінці грудня місяця 2014 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, близько 13 години 00 хвилин знову запросив до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживає, з метою вжити наркотичні засоби свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , перебуваючи з останніми в дружніх відносинах, тобто надав їм приміщення для вживання наркотичних засобів. Після чого свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 разом з ОСОБА_8 з метою виготовлення наркотичного засобу опію ацетильованого з дозволу власника зайшли до приміщення літньої кухні в будинку останнього, де з насіння маку за допомогою розчинника, ацетилсаліцилової кислоти та харчової соди виготовили наркотичний засіб, який вжили в будинку ОСОБА_8 шляхом ін`єкції за допомогою ін`єкційних шприців, які попередньо були придбані проживаючим у цьому домоволодінні ОСОБА_8 .
В подальшому, 22.01.2015 року, близько 14 години 00 хвилин, маючи на меті знову вжити наркотичні засоби разом з ОСОБА_8 , знаючи, що ОСОБА_8 вживає наркотичні засоби, домовившись попередньо з останнім про надання їм приміщення для вживання наркотичних засобів та перебуваючи з ним в дружніх відносинах, до домоволодіння, де мешкає ОСОБА_8 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в черговий раз прийшли свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , де знову в приміщення літньої кухні на подвір`ї домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_8 , який знову надав їм приміщення для вживання наркотичних засобів, з насіння маку за допомогою розчинника, ацетилсаліцилової кислоти та харчової соди виготовили наркотичний засіб, який вжили шляхом ін`єкції за допомогою ін`єкційних шприців, які попередньо були придбані ОСОБА_8 .
Цього ж дня о 16 годині 40 хвилин до домоволодіння ОСОБА_8 , що розташоване за адресою АДРЕСА_1 прийшли працівники Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області, які згідно ухвали Новомиргородського районного суду про проведення огляду від 15.01.2015 року в період з 16 години 40 хвилин до 17 години 30 хвилин провели огляд домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_8 . Під час проведення огляду в присутності двох понятих в одній із кімнат будинку було виявлено та вилучено ватний тампон, на поверхні якого було виявлено речовину, яка згідно висновку експерта № 90 від 27.01.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом опій ацетильований вагою 0,0119 грама, яку ОСОБА_8 дозволив виготовити в приміщенні літньої кухні на подвір`ї домоволодіння, в якому він мешкає, тобто надав приміщення для виготовлення та вживання наркотичних засобів.
20.01.2015 року ОСОБА_8 близько 02 год. 00 хв., будучи обізнаним про те що, на вул. Леніна, м. Новомиргород, Кіровоградської області, знаходяться на опорах телефонні кабелі, з метою крадіжки телефонного мідного кабелю, взявши з собою з дому ножа, прийшов на вул. Леніна, м. Новомиргород, Кіровоградської області. Підійшовши до опори телефонного зв`язку, на якій знаходився телефонний кабель ТІШ 30x2x0,32, що тримався за допомогою металевого дроту, ОСОБА_8 діючи умисно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань ножем, який попередньо взяв з собою з дому, відрізав та викрав телефонний кабель довжиною 135 метрів, вартістю за 1 метр згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 203 від 12.02.2015 року з урахуванням зносу складає 10 грн. 47 коп., а всього викрав майна на загальну суму 1413 грн. 45 коп., з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
В подальшому ОСОБА_8 викрадене майно обернув на свою користь, спричинивши КФ ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 1413 грн. 45 коп.
22.01.2015 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_8 , будучи обізнаним про те що, на вул. Горького, м. Новомиргород, Кіровоградської області, знаходяться на опорах телефонні кабелі, з метою крадіжки телефонного мідного кабелю, взявши з собою з дому ножа прийшов на вул. Горького, м. Новомиргород, Кіровоградської області. Підійшовши до опори телефонного зв`язку, на якій знаходився телефонний кабель ТПП 30х2х0,32, що тримався за допомогою металевого дроту, ОСОБА_8 , діючи умисно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань ножем, який попередньо взяв з собою з дому, відрізав та викрав телефонний кабель довжиною 45 метрів, вартістю за 1 метр згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 202 від 11.02.2015 року з урахуванням зносу складає 06 грн. 98 коп., а всього викрав майна на загальну суму 314 грн. 10 коп., та з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Продовжуючи своє злочинне діяння на заволодіння чужим майном ОСОБА_8 22.01.2015 року близько 02 год. 20 хв. прийшов на вул. Комсомольську, м. Новомиргород, Кіровоградської області. Підійшовши до опори телефонного зв`язку, на якій знаходився телефонний кабель ТПП 30х2х0,32, що тримався за допомогою металевого дроту, ОСОБА_8 , діючи умисно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань ножем, який попередньо взяв з собою з дому, відрізав та викрав телефонний кабель довжиною 114 метрів, вартістю за 1 метр згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 202 від 11.02.2015 року з урахуванням зносу складає 06 грн. 98 коп., а всього викрав майна на загальну суму 795 грн. 72 коп. та з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
В подальшому ОСОБА_8 викрадене майно обернув на свою користь, спричинивши КФ ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на за загальну суму 1109 грн. 82 коп.
Крім цього, 22.01.2015 року ОСОБА_8 близько 01 год. 00 хв., будучи обізнаним про те що, на вул. Дудченка, м. Новомиргород, Кіровоградської області, знаходяться на опорах телефонні кабеля, з метою крадіжки телефонного мідного кабелю, взявши з собою з дому ножа прийшов на вул. Дудченка, м. Новомиргород, Кіровоградської області. Підійшовши до опори телефонного зв`язку, на якій знаходився телефонний кабель ТПП 20х2х0,32, що тримався за допомогою металевого дроту та кабель ПРППМ 2х0,9 ОСОБА_8 , діючи умисно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань ножем, який попередньо взяв з собою з дому, відрізав та викрав телефонний кабель ТПП 20х2х0,32 довжиною 44 метра, вартістю за 1 метр згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 390 від 23.02.2015 року з урахуванням зносу складає 06 грн. 15 коп., на загальну суму 270 грн., 06 коп., та телефонний кабель ПРППМ 2х0,9 довжиною 172 метра, вартістю за 1 метр згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 390 від 23.02.2015 року з урахуванням зносу складає 01 грн. 05 коп., та а всього викрав майна на загальну суму 180 грн. 06 коп. з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
В подальшому ОСОБА_8 викрадене майно обернув на свою користь, спричинивши КФ ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 450 грн. 12 коп.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить встановити строк його відбуття покарання з 29.04.2015 року та матеріали кримінального провадження відносно нього повернути на новий судовий розгляд. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що 29 квітня 2015 року суддя ОСОБА_14 тимчасово виконуючи обов`язки слідчого судді Новомиргородського районного судді Кіровоградської області у кримінальному провадженні № 0000217 застосував до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Також, 17.07.2015 року вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області він був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України, у якому зараховано у термін відбування покарання час тримання його під вартою, тобто із 29 квітня 2015 року 10 години 00 хвилин по 17 липня 2015 р. 16 годину 00 хвилин включно.
В своїй апеляційній скарзі та в доповненні до неї заступник прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 просить скасувати вирок районного суду та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 визнати винним та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, за ч. 2 ст. 185 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та за ч. 1 ст. 317 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 17.07.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України та остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. Визнати обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 рецидив злочинів. У решті вирок залишити без змін. Разом з тим, в своїй апеляційній скарзі заступник прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 просить повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження в частині допиту обвинуваченого ОСОБА_8 та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що обвинуваченим вчинено ряд кримінальних правопорушень до постановлення попереднього вироку Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 17.07.2015 року, а тому остаточне покарання після призначення покарання за окремі злочини, що входять до сукупності за правилами визначеними ч. ч. 1-3 ст. 70 КК України, мало бути призначено відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України з урахування покарання за попереднім вироком. Таким чином, судом першої інстанції при ухваленні вироку зазначено, але не вірно враховано попередню судимість обвинуваченого, а саме дані про особу, що впливають на призначення покарання за сукупністю злочинів, тобто не застосовано закон про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню , що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України є неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність. Також, відповідно до вимог ст. 34 КПК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Так, в матеріалах кримінального провадження доведено та в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 раніше неоднарозово судимий: за ч. 1 ст. 309 КК України, за ч. 2 ст. 309 КК України, за ч. 3 ст. 185 КК України, за ч. 2 ст. 185 КК України, на час вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, мав не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став і знову вчинив ряд кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 2 та 3 ст. 185, ч. 1 ст. 317 КК України. Отже, прокурор вважає, що суд першої інстанції не визнав рецидив злочинів як обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 , та допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вислухавши прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу заступника прокурора області ОСОБА_9 та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 317 та ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, підтверджується сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні й детально наведених у вироку, а тому є обґрунтованим.

Враховуючи, що доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні вище злочинах та кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 317 та ч.2 ст. 185 КК України ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, колегія суддів відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України не надає юридичної оцінки доказам у кримінальному провадженні, та вважає, що вина останнього доказана повністю, а дії за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 317 та ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно, як: вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у житло; надання приміщення для незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів; та вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 317 та ч.2 ст. 185 КК України покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України належним чином врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття ОСОБА_8 та активне його сприяння розкриттю злочину. Також суд першої інстанції при призначенні покарання врахував особу правопорушника, який є не одруженим, не працює, негативно характеризується за місцем проживання, підтримує стосунки з особами, які негативно характеризуються, на диспансерному обліку у лікаря психіатра РТМО Новомиргородське не знаходиться, згідно висновку спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам від 20 березня 2015 року № 96 страждає психічно поведінковими розладами внаслідок вживання наркотичних речовин (опій ацетильований), синдром залежності, постійне вживання, потребує лікування, яке йому не протипоказане (а.с. 56 т.2), та що він має непогашені судимості за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 185 та ч.3 ст.185 КК України .

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд першої інстанції не встановив, так як в обвинувальному акті стосовно нього зазначено, що обставини, які обтяжують покарання, по даному кримінальному провадженню відсутні. А тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора в частині визнання в якості обставини, що обтяжує покарання, рецидиву злочину, не має, оскільки дана обставина не зазначена в обвинувальному акті, через що апеляційний суд позбавлений можливості вийти за межі пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 317 та ч. 2 ст. 185 КК України, яке є достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Також, не підлягають задоволенню апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_8 щодо неправильного врахування районним судом у строк відбування покарання терміну його знаходження під вартою на досудовому слідстві, внаслідок обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки по даному кримінальному провадженню за № 000241 запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_8 взагалі не застосовувався.
Вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17.07.2015 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України, по кримінальному провадженню якого обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, набув законної сили 17.08.2015 року, за яким останній відбуває покарання в місцях позбавлення волі.
Однак, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції не врахував те, що вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 17.07.2015 року останнього засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Тому, з урахуванням викладених обставин, колегія суддів погоджується з апеляційними доводами заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 стосовно того, що судом не враховано вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки ОСОБА_8 вчинив злочини передбачені ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 317 та ч. 2 ст. 185 КК України до ухвалення вироку Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 17.07.2015 року, через що вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2015 року стосовно останнього, в частині призначення йому покарання, підлягає скасуванню, з ухваленням нового вироку, яким ОСОБА_8 необхідно призначити: за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці; за ч. 1 ст. 317 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць; та за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_8 за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 17.07.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Так як апеляційним судом частково, а не повністю, приєднується покарання за вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 17.07.2015 року, тому підстави для зарахування строку перебування ОСОБА_8 під вартою за попереднім вироком відсутні.
В решті вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_8 слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_8 , в частині призначення йому покарання, скасувати.
Призначити ОСОБА_8 :
за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці;
за ч. 1 ст. 317 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;
за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 (два) місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_8 за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 17.07.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України та остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
В решті вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Вирок апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4