печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004870 від 25.07.2015 р., за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває на стадії підготовчого судового засідання кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч.3 ст. 185 КК України.

В ході підготовчого судового засідання прокурор просив призначити вказаний обвинувальний акт до судового розгляду, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені КПК України. Одночасно, прокурор заявив клопотання, в якому просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, пославшись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування цього виду запобіжного заходу. Так, вони обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, ОСОБА_8 раніше судимий, а тому, перебуваючи на волі вони зможуть ухилитись від суду, впливати на потерпілого, іншим чином перешкодити встановленню істини у справі, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_12 про місце, день і час проведення підготовчого судового засідання повідомлявся, не з`явився, суд визнав можливим провести вказане судове засідання за його відсутності.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти можливості призначення справи до судового розгляду, пославшись на те, що в порушення вимог ст.ст. 290-293 КПК України йому, як захиснику обвинуваченого ОСОБА_8 , який був призначений останньому ще зі стадії його затримання і здійснював його захист весь час досудового розслідування, не були відкриті матеріали досудового розслідування, він не був викликаний на ознайомлення слідчим, йому не був вручений обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , чим було грубо порушено право на захист останнього. Щодо продовження строків тримання ОСОБА_8 під вартою захисник заперечував, пославшись на безпідставність і недоведеність заявлених прокурором ризиків, а також на те, що ОСОБА_8 є ВІЛ-інфікованим 4 ступеня, а тому за станом здоров`я не може утримуватись під вартою, в умовах СІЗО не може отримувати необхідну медичну допомогу, що може призвести до тяжких наслідків, а відтак, просив змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти можливості призначення справи до судового розгляду, пославшись на те, що в порушення ст. 291 КПК України обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування її підзахисному, який є громадянином Грузії і не володіє українською мовою, не був вручений обвинуваченому ОСОБА_11 ані за участю захисника, ані в перекладі на його рідну грузинську мову, або мову, якою він володіє - російську. Вказане обумовило грубе порушення його права на захист. Крім того, послалась на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та заперечувала проти продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_13 під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав позицію свого захисника ОСОБА_6 , зауваживши на тому, що він не володіє українською мовою в повному обсязі, не розуміє певних термінів, про що він неодноразово зазначав слідчому Печерського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_14 , але останній на це не реагував, допитував його без перекладача і захисника, не ознайомив його зі справою на виконання вимог закону за участю захисника, без якого він відмовився ознайомлюватись, не вручив йому обвинувальний акт в перекладі на грузинську, або хоча б російську мову.

Захисник ОСОБА_7 також вважав необхідним повернути обвинувальний акт прокурору для усунення наведених захистом недоліків. Щодо продовження його підзахисному обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, пославшись на безпідставність заявлених прокурором ризиків, а також на те, що ОСОБА_13 раніше не судимий, має місце проживання у м.Києві, а тому, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_13 підтримав позицію свого захисника.

Захисник ОСОБА_4 підтримав позицію захисту щодо неможливості призначення обвинувального акту до судового розгляду у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, а також заперечував щодо продовження тримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_13 під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор заперечував щодо повернення обвинувального акту, вважаючи його таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а також щодо зміни обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_13 запобіжного заходу на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування та інші додатки, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акту додається, зокрема, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Згідно п.18 ч.3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право користуватись рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, а у разі необхідності користуватись послугами перекладача за рахунок держави.

За змістом п.4 ч.2 ст. 52 КПК України обов`язкова участь захисника у кримінальному провадженні забезпечується щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, - з моменту встановлення цього факту.

Як було встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_11 є громадянином Грузії, який не володіє українською мовою, не зважаючи на те, що близько 17 років він проживає на території України. Він володіє грузинською та російською мовами, про що він заявляв неодноразово в ході досудового розслідування.

За таких обставин, наявна у додатках до клопотання розписка ОСОБА_11 про вручення йому обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування україніській мові за відсутності його захисника є грубим порушенням його права на захист і обумовлює неможливість призначення даного обвинувального акту до судового розгляду.

При цьому, посилання прокурора на те, що обвинувачений ОСОБА_11 жодного разу не заявляв про таке в ході досудового розслідування, не може прийматись судом до уваги з огляду на відсутність жодного доказу, представленого прокурором на спростування позиції, наведеної з цього приводу обвинуваченим ОСОБА_11 та його захисником.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що обвинувальний акт і реєстр до нього є таким, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки до нього не долучено розписки щодо отримання ОСОБА_11 обвинувального акту в перекладі на грузинську або російську мову, якими він володіє, і проведення цієї слідчої дії за участі його захисника.

Решта посилань захисника ОСОБА_6 щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, на думку суду є безпідставними і такими, що не обумовлюють необхідність повернення з цих підстав обвинувального акту прокурору. До того ж, вимогами ст. 291 КПК України не передбачена необхідність вручення обвинувального акту захиснику і долучення про це відповідної розписки, як про це зауважували захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

При цьому, під час виконання прокурором дій по усуненню вищевказаних недоліків, суд вважає необхідним також звернути увагу прокурора на порушення вимог ст. 290 КПК України, на які послався захисник ОСОБА_15 , який стверджував, що в порушення вказаної норми його не було ані викликано, ані ознайомлено із матеріалами даного кримінального провадження, що в свою чергу не було спростовано прокурором ОСОБА_3 , який факт невиконання вимог ст. 290 КПК України із захисником ОСОБА_15 підтвердив, як і той факт, що виконання вимог ст. 290 КПК України з обвинуваченим ОСОБА_11 було проведено за відсутності захисника, що з огляду на встановлені судом обставини (не володіння ОСОБА_11 українською мовою), свідчить про грубе порушення його права на захист і підлягає усуненню під час повернення обвинувального акту прокурору.

Розглядаючи клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_13 строку тримання під вартою, а також клопотання захисту щодо зміни їм запобіжного заходу на домашній арешт, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, двомісячний строк тримання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , під вартою, продовжений ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 22.09.2015 спливає 21.11.2015 о 05.00 год.

При вирішенні цього питання судом приймалось до уваги те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання на строк до 6 років позбавлення волі, враховуючи характер злочину, за яким вони обвинувачуються, зокрема за попередньою змовою групою осіб, розмір спричинених потерпілому збитків, а також те, обвинувачений ОСОБА_8 раніше багаторазово судимий, за змістом обвинувачення вчинив злочин під час судимостей за корисливі злочини, що не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, всі вказані обвинувачені не працюють та суспільно-корисною працею не займаються.

За таких обставин, судом встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , перебуваючи на волі зможуть вчинити спроби переховуватись від суду, перешкодити встановленню істини у справі, незаконно впливати на потерпілих і свідків, а обвинувачений ОСОБА_8 також продовжити злочинну діяльність.

Відтак, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 строк тримання під вартою ще на 60 днів.

При цьому, посилання захисника ОСОБА_5 не те, що обвинувачений ОСОБА_8 має ряд тяжких захворювань, які унеможливлюють тримання його під вартою, є безпідставним, оскільки доказів цьому суду не представлено. Захистом не наданий офіційний документ місця попереднього ув`язення, в даному випадку Київське СІЗО, про те, що наявне у ОСОБА_8 захворювання є таким, що виключає можливість тримання його під вартою, або останньому не може бути надана необхідна медична допомога в умовах СІЗО.

Водночас, у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд обирає обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 альтернативний запобіжний захід у виді застави з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, в розмірі, визначеному попередніми ухвалами суду першої інстації.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314, ч.3 ст. 331, ст. 369 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004870 від 25.07.2015 р., за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - повернути прокурору прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_16 у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України.

Ухвала в цій частині може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом семи днів з моменту її проголошення.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 05.00 год. 20 січня 2016 року.

Визначити обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що становить 97 440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

р/р 373 110 010 028 07;

МФО (код банку) 820019;

ЗКПО 02 896 745;

ЄДРПОУ банку: 38004897;

Банк одержувача: УДКСУ в Печерському районі ГУ ДКСУ в м. Києві.

За умови внесення застави покласти на обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- прибувати до органу, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зі встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу органу, в провадженні якого перебуває вказане кримінальне провадження;

- повідомляти орган, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання органу, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з потерпілим і свідками у даному кримінальному провадженні.

В задоволенні клопотань захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про зміну обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_13 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Ухвала в цій частині оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1