Провадження № 1кп/201/440/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 вересня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження 0000511 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

цивільний позивач ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
24 червня 2015 року близько 06-20 годин ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Мітсубісі Ланцер» р/н НОМЕР_1 рухався у м. Дніпропетровську по вул. Набережній Перемоги, з боку вул. 6-ї Стрєлкової Дивізії у напрямку вул. Космічної. На шляху руху, ОСОБА_3 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, який свідчить: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, не обрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в районі електроопори № 30 вул. Набережної Перемоги, втратив контроль над керуванням автомобіля, у наслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Дачія Логан», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , що рухався у зустрічному напрямку.
В результаті дорожньо-транспортної події водію автомобіля «Дачія Логан», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , заподіяні тілесні ушкодження, у вигляді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден на голові та обличчі, поверхневої забійної рани на слизовій оболонці верхньої губи з переходом на червону кайму; закритого уламкового перелому правої стегнової кістки на рівні середньої та верхньої третини зі зміщенням уламків, що відносяться, згідно судово-медичної експертизи № 3295е від 22.07.2015 року до середнього ступеню тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше як 2 І день), на підставі пункту 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6 - термін зрощення кісткової тканини понад 21 добу.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав у повному обсязі та пояснив суду, що 24.06.2015 року він дійсно рухався на своєму автомобілі по вул. Набережна Перемоги з боку вул. 6-ї Стрєлкової Дивізії у напрямку вул. Космічної з дозволеною швидкістю і під час руху втратив керування внаслідок того, що асфальтове покриття було вологим після прибирання, його автомобіль винесло на зустрічну смугу руху, де він зіткнувся з автомобілем «Дачія Логан», р/н НОМЕР_2 під керуванням потерпілого. Після ДТП з автомобіля «Дачія Логан», р/н НОМЕР_2 вийшла жінка, яка мала незначні пошкодження, а потерпілого забрала в лікарню швидка медична допомога.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні надані учасниками судового провадження докази, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого з огляду на наступне.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що в той день він керував автомобілем «Дачія Логан», р/н НОМЕР_2 , належним на праві власності ОСОБА_7 та рухався по вул. Набережна Перемоги в бік центру міста. В цей час з його автомобілем зіткнувся автомобіль обвинуваченого, який в зв`язку зі значним перевищенням допустимої у населеному пункті швидкості, втратив керованість та виїхав на зустрічну смугу руху. Внаслідок ДТП потерпілому спричинена шкода, яку обвинувачений відшкодував.
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.06.2015 року вбачається опис місця ДТП, а саме наявність асфальтобетонного покриття, яке було вологим, розташування автомобілів після ДТП, та їх пошкодження, які відповідають обставинам, повідомленим обвинуваченим та потерпілим в судовому засіданні,

З висновку експерта № 3295е від 22.07.2015 р. вбачається, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден на голові та обличчі, поверхневої забійної рани на слизовій оболонці верхньої губи з переходом на червону кайму; закритого уламкового перелому правої стегнової кістки на рівні середньої та верхньої третини зі зміщенням уламків, що спричинені від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, якими могли бути виступаючи частини салону автомобілю за умов ДТП та які відносяться тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
З висновку експерта № 70/27-424- від 24.07.2015 р. вбачається, що в дорожній обстановці, яка склалась 24 червня 2015 року близько 06-20 годин у м. Дніпропетровську по вул. Набережній Перемоги водій ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1. ПДР і технічна можливість запобігти ДТП водію ОСОБА_3 визначалась виконанням вказаних вимог. При заданому механізмові події дії водія ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.1. ПДР, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.
У сукупності з показаннями обвинуваченого та потерпілого вищевказані докази підтверджують факт дорожньо-транспортної пригоди за участі водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , внаслідок якої останньому спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а висновок експерта № 70/27-424 від 24.07.2015 року підтверджує факт порушення обвинуваченим ОСОБА_3 п. 12.1 ПДР України, що знаходиться в причинному зв`язку з настанням вищеописаної дорожньо-транспортної пригоди.

Оцінюючи зібрані та перевірені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині, доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до необережних злочинів невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченого який має зареєстроване місце проживання, не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки саме таке покарання буде достатнім для усвідомлення обвинуваченим суспільно небезпечності його дій та його виправлення.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Вирішуючи заявлений ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 32 724,24 гривень та франшизи в розмірі 1000 гривень, суд приходить до висновку, що він підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого пошкоджено автомобіль цивільного позивача і йому спричинена матеріальна шкода в розмірі 82 724,24 гривень, що підтверджується звітом про оцінку вартості матеріальної шкоди, який ніким не оспорений.

В судовому засіданні також встановлено, що цивільно-правова відповідальність обвинувачена застрахована, що вбачається з полісу АІ/4230599 згідно якого страхова сума за шкоду заподіяну майну лімітована 50 000 гривень та визначено розмір франшизи в сумі 1000 гривень.

Оскільки матеріальна шкода позивачеві спричинена в розмірі 82 724,24 гривень, страховик за умовами договору страхування має відшкодувати 50 000 гривень за виключенням франшизи, статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, то суд вважає, що з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 33 724,24 гривень (82 724,24 грн. 50 000 грн. + 1000 грн.)

Вирішуючи заявлений ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень, суд приходить до наступних висновків.

Суд вважає встановленим, що цивільному позивачеві протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у наступному: моральних переживаннях потерпілого в зв`язку з пошкодженням його майна, порушенням нормальних життєвих зв`язків потерпілого і необхідності відшукувати додаткові зусилля для організації свого життя в зв`язку з неможливістю користування своїм транспортом.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує характер та обсяг душевних та психічних страждань позивача, характер немайнових втрат порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість немайнових втрат, які продовжуються до сьогоднішнього дня. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідача в 1 000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 5 100 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 33 724,24 гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 гривень, а всього 34 724,24 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1