Справа 646/3473/14-к
№ провадження 1-кп/646/34/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.12.2015 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 09 січня 2014 року, стосовно обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сахновщина, Харківської області, громадянина України, має середню освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 23.04.2014 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
09.01.2014 року близько 15-30 годині ОСОБА_6 прийшов на не охоронювану територію демонтажу вагонів державного підприємства «Південна залізниця» відокремленого підрозділу «Вагонне депо Основа», що розташоване за адресою: вул.. Привокзальна, 5-А, Червонозаводського району м. Харкова, де діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою збагачення, маючи намір на заволодіння чужим майном, реалізуючи свій злочинний намір, таємно скоїв крадіжку однієї зовнішньої пружини візка залізничного вагону, одного кінцевого крану, одного швелеру, які є деталями залізничного металобрухту вагою 25 кг, внаслідок чого спричинив державному підприємству «Південна залізниця» відокремленому підрозділу «Вагонне депо Основа» матеріальний збиток, згідно висновку товарознавчої експертизи № 6 від 13.03.2014 року на загальну суму 710,41 грн. Після чого ОСОБА_6 покинув територію вищевказаного підприємства повністю реалізувавши свій злочинний намір та мав реальну можливість розпорядитися викраденим майном на свій розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у даному злочині, надав пояснення про обставини його скоєння, як вказано вище. Розкаявся у скоєнні злочину, зазначив, що скоїв крадіжку у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. На даний час неофіційно працює робочим у теплиці.

За таких обставин суд, враховуючи думку учасників судового провадження, відсутність сумнівів та добровільність їх позиції щодо визнання недоцільним дослідження доказів відносно обставин, які ніким не оспорюються, вважає за можливе розглянути справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежити судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідити відомості про особу обвинуваченого.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинуваченого повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії:

- за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він офіційно ніде не працює, раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує, те що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочину середньої тяжкості, дані, які характеризують його особу, фактичні обставини справи, розмір спричиненої шкоди, обставину, яка пом`якшує покарання.

Також суд враховує ту обставину, що ОСОБА_6 вироком від 23.04.2014 року Червонозаводського районного суду м. Харкова був засуджений за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України за злочин вчинений 20.12.2013 року та 25.12.2013 року до 2- х років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік, який закінчився 23.05.2015 року. На час ухвалення вироку, даних про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності протягом іспитового строку за вищевказаним вироком, суду не надходили, відповідно до ч.1 ст. 89 КК України, він вважається таким, що не має судимості і тому суд при визначенні міри покарання не застосовує правила ч. 4 ст. 70 КК України.

При визначенні міри покарання, суд вважає необхідним та достатнім, з метою його виправлення та попередження нових злочинів, можливим його виправлення без відбування покарання, звільнивши ОСОБА_6 від покарання з встановленням іспитового строку та обмежень, визначених п.п. 2, 4 ч.1 статті 76 УК України.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено і судових витрат не має.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, районний, суд,-

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку у 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

-не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речові докази у справі 1 зовнішня пружина візка залізничного вагону, 1 концевий кран, швелер 6,5 та 3 фрагменти металобрухту - вважати повернутими законному власнику ВП«Вагонне депо Основа» ДП «Південна залізниця».

Апеляційна скарга на вирок суду подається до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження, а також особи, які не брали участі у кримінальному провадженні, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, мають право отримати копію вироку.

Суддя ОСОБА_1