АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/599/2015 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

25 лютого 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора прокуратури Голосіївського району м.Києва ОСОБА_3 на вирок Голосіївського районного суду м.Києва від 22 січня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 22 січня 2015 року
ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього відповідних обов`язків.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, змінено з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнено його з під варти негайно, в залі суду.
ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
На підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 29.03.2011 року, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 роки 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, обрано тримання під вартою, взявши його під варту негайно, в залі суду.

По справі вирішено питання щодо застави, цивільного позову, процесуальних витрат за проведення експертизи та щодо речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор прокуратури Голосіївського району м.Києва ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Голосіївського районного суду м.Києва від 22 січня 2015 року в частині призначеного покарання ОСОБА_4 скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що по апеляційній скарзі прокурора не може бути відкрито Апеляційним судом міста Києва апеляційне провадження, оскільки вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність або необґрунтованість судового рішення.

Так, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що прокурор не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, встановлені судом, які викладені у вироку, доведеність винуватості ОСОБА_4 та правильність кваліфікації діяння. На переконання апелянта, підставою для скасування вироку у згаданій раніше частині і ухвалення нового вироку є неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Разом з тим, згідно з ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Оскільки прокурор просить призначити ОСОБА_4 таке саме за видом та розміром покарання, яке призначив суд першої інстанції, обґрунтування його апеляційної скарги не узгоджується з її вимогами, що є перешкодою для розгляду справи в апеляційному порядку по суті, оскільки згідно з ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

І зміст апеляційної скарги свідчить про те, що прокурор не розмежовує поняття невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, ст.75 КК України в контексті положень п.4 ч.1 ст.420 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

А тому апеляційну скаргу прокурора прокуратури Голосіївського району м.Києва ОСОБА_3 слід залишити без руху і встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Голосіївського району м.Києва ОСОБА_3 на вирок Голосіївського районного суду м.Києва від 22 січня 2015 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - залишити без руху.
Надати прокурору прокуратури Голосіївського району м.Києва ОСОБА_3 строк для усунення недоліків протягом 7 діб з дня отримання копії ухвали, роз`яснити, що в разі, якщо недоліки не будуть усунуті, подана ним апеляційна скарга буде повернута йому.

Копію ухвали надіслати прокурору прокуратури Голосіївського району м.Києва ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2