печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2015 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 22 жовтня 2015 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000123 від 20 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою і просить скасувати постанову та зобов`язати слідчого ОСОБА_4 визнати заявника потерпілим к кримінальному провадженні №0000123 від 20.03.2015р. Скарга обгрунтована тим, що слідчий безпідставно та невмотивовано прийняв рішення про відмову у визнанні потерпілим заявника, оскільки для цього є всі підстави.

Під час судового розгляду заявник ОСОБА_3 підтримав скаргу з викладених у ній обставин, просив її задовольнити.

Слідчий прокуратури Київської області в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Вислухавши заявника ОСОБА_3 , дослідивши надані ним матеріали, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З огляду на положення КПК України слід дійти висновку про те, що органом досудового розслідування повинно бути вирішено питання щодо участі заявника у кримінальному провадженні після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, оскільки на це вказує ч5 ст.55 КПК України.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

Із постанови старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 22 жовтня 2015 року видно, що слідчий відмовив у визнанні заявника ОСОБА_5 потерпілим з огляду на те, що документального підтвердження факту завдання кримінальним правопорушенням заявнику моральної, фізичної або майнової шкоди досудовим слідством не встановлено. Слідчий виходив при цьому із допита ОСОБА_5 в якості свідка.

Встановлено, що прокуратурою Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000123 від 20.03.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч1 ст.365, ч1 ст.367 КК України.

Диспозиція ч1 ст. 365 КК України визначає, що суспільно-небезпечним діянням є перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Диспозиція ч1 ст.367 КК України визначає, що суспільно-небезпечним діянням є службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

З огляду на зазначене слідчий передчасно прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання особи потерпілим, не з`ясував обставини за яких заявник звернувся до слідчого та не мотивував своє рішення у відповідності до ст.110 КПК України.

За викладених обставин скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 55, 60, 110, 303,306,307,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000123 від 20 березня 2015 року заявника ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1