АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1701/15 Справа № 202/4818/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000624, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Дніпропетровська,

проживаючої по

АДРЕСА_1 ,

відповідно до ст.89 КК України такої, що

не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_6 в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9 ,

Встановила:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2015 року ОСОБА_6 визнано винною та засуджено за ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 17 498 грн. та моральної шкоди в сумі 150 000 грн.

Також ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витрати на проведення судових експертиз у розмірі 859 грн. 32 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації її дій як умисне вбивство, посилається на суворість призначеного їй покарання. При цьому просить врахувати пом`якшуючі покарання обставини: незадовільний стан її здоров`я, наявність на утриманні у неї трьох неповнолітних дітей, щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочину та інші дані, які характеризують її з позитивної сторони. А тому обвинувачена просить, як це видно зі скарги, призначити їй більш м`яке покарання.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винною та засуджено за те, що вона 12 квітня 2015 року близько 20 год. 05 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поблизу свого домоволодіння, розташованого у АДРЕСА_1 , на грунті виниклих неприязних відносин вчинила сварку з раніше незнайомим ОСОБА_11 , під час якої у неї виник умисел на його вбивство.

Реалізуючи свій умисел на вбивство, вона взяла дома мисливський ніж, з яким повернулася до ОСОБА_11 , який знаходився напроти будинку АДРЕСА_2 , і умисно заподіяла ним не менше 2 ударів потерпілому ОСОБА_11 в ділянку передньої частини тулубу.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_11 на місці події помер від проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з наскрізним ушкодженням шлунка та брижі тонкого кишковика, яке ускладнилося гострою крововтратою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, доводи обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_8 , які підтримали скаргу і просили вирок суду змінити та призначити обвинуваченій більш м`яке покарання, пояснення потерпілого ОСОБА_9 , який просив вирок суду залишити без змін, а скаргу обвинуваченої без задоволення, думку прокурора ОСОБА_7 , який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, а призначене ОСОБА_6 покарання таким, що відповідає вимогам ст.65 КК України, у зв`язку з чим просив апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновок суду про винність обвинуваченої ОСОБА_6 в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_11 за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджуються зібраними органами досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, які отримали належну правову оцінку.

Як убачається з апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 висновок суду про доведеність її винуватості у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та правильність кваліфікації її дій за ч.1 ст.115 КК України не оспорюється.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи обвинуваченої в апеляційній скарзі про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок суворості.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні покарання ОСОБА_6 суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченої, обставини, що впливають на покарання.
Зокрема, судом враховано вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.
Щодо особи обвинуваченої суд урахував, що ОСОБА_6 хоч і характеризувалася задовільно за місцем проживання, має незадовільний стан здоров`я, заявлляла про щире каяття, визнаючи себе винною в умисному вбивстві, однак вона відповідно до вимог ст.89 КК України є особою, що не має судимості.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, даний злочин ОСОБА_6 вчинила в стані алкогольного сп`яніння, тому суд відповідно до вимог ст.67 КК України обгрунтовано визнав вказану обставину такою, що обтяжує покарання.
Не можна погодитися і з доводами ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про те, що при визначенні покарання суд не врахував таку пом`якшуючу обставину, як утримання нею трьох малолітніх дітей, оскільки, як убачається з матеріалів кримінального провадження, вона не працювала, зловживала спиртними напоями, на момент судового розгляду діти обвинуваченої мешкають з матір`ю ОСОБА_6 ОСОБА_12 , яка в установленому законом порядку призначена їх опікуном.
Згідно з вироком суд призначив ОСОБА_6 покарання, яке є близьким до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч.1 ст.115 КК України, за якою її було засуджено.

З огляду на викладене суд, дотримуючись вимог статей 50, 65 КК України, призначив ОСОБА_6 покарання, яке є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів. Підстав вважати таке покарання явно несправедливим унаслідок суворості немає. Тому підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_6 , про що йдеться в її апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.
За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним і обгрунтованим, а тому не вбачає підстав для його зміни на підставах, зазначених в апеляційній скарзі обвинуваченого.
При перевірці матеріалів кримінального провадження істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку, колегія суддів також не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

Постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченою ОСОБА_6 в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4