КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/6448/15-к
Провадження № 1-кс/552/972/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.11.2015 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі адвоката ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,-
В С Т А Н О В И В:
10 листопада 2015 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого посилаючись на те, що 24 жовтня 2015 року у ОСОБА_4 вилучений належний йому на праві власності автомобіль Фольксваген днз НОМЕР_1 . Слідчий не звертався до суду з клопотанням про арешт даного автомобіля, а тому зобов`язаний був його 26 жовтня 2015 року повернути власнику, проте такий дій не вчинив.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та пояснив, що слідчим переданий автомобіль особі, яка не є власником транспортного засобу та відносно якого є звернення до Шевченківського РУ МВС України в м. Києві про порушення кримінального провадження за ч.5 ст. 191 КК України. Слідчим порушені права ОСОБА_4 як добросовісного власника, просив скаргу задовольнити , зобов`язати слідчого ОСОБА_6 повернути заявнику належний йому автомобіль Фольксваген днз НОМЕР_1 , який тимчасово влучений у нього 24 жовтня 2015 року.
ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив задовольнити.
Прокурор заперечує проти задоволення скарги та пояснив, що в рамках кримінального провадження планується призначення товарознавчої та технічної експертиз. Автомобіль повернутий особі відповідно до договору фінансового лізингу. Просив відмовити у задоволенні скарги.
Заслухавши адвоката ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження № 0001608 , слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Встановлено, що 09 вересня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ч.1 ст. 190 КК України за зверненням ОСОБА_7 щодо заволодіння невідомою особою шахрайським шляхом його автомобілем марки Фольксваген Пассат, 2012 року випуску, днз НОМЕР_2 .
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 13 жовтня 2015 року оголошений розшук в рамках даного провадження автомобіля Фольксваген , днз НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_3 .
Згідно протоколу огляду від 24 жовтня 2015 року даний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до нього вилучені у ОСОБА_4 працівниками СВ Дніпропетровського РУ ГУМВС України в м. Києві.
Постановою від 30 жовтня 2015 року автомобіль визнаний речовим доказом та переданий разом з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, ключами ОСОБА_7 , який в свою чергу написав розписку про отримання на відповідальне зберігання.
Вирішуючи скаргу, суд приймає до уваги договір про фінансовий лізинг, який укладений між ТОВ «Порше лізинг Україна» та ОСОБА_7 , предметом якого є транспортний засіб Фольксваген Рассат, 2012 року випуску, шасі № НОМЕР_3 , відповідно до умов якого лізингоодержувач придбаває об`єкт лізингу після завершення погодженого строку лізингу за купівельною ціною, визначеною лізингодавцем.
Пунктами 4.1, 4.2 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, які є додатком до Договору про фінансовий лізинг № 00007104 від 05.04.2013 року Порше Лізинг Україна зберігатиме за собою право власності на об`єкт лізингу, в той же час як лізингоодержувач матиме право на експлуатацію. Після завершення строку дії цього Контракту та здійснення останнього лізингового платежу, інших платежів за цим Контрактом і виконання всіх зобов`язань лізингоодержувачем , право власності на об`єкт лізингу перейде до лізингоодержувача.
Довідкою від 11 вересня 2015 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» підтвердив, що з моменту придбання ТОВ «Порше Лізинг Україна» автомобіля марки Фольксваген Пассат, 2012 року випуску, шасі № НОМЕР_3 жодних дій щодо переходу права власності, продажу, перереєстрації, зняття з обліку та проведення будь-яких інших реєстраційних дій відносно даного автомобіля не вчиняло.
Згідно ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.
23 вересня 2015 року ТОВ «Порше лізинг Україна» звернувся до Шевченківського РУ ГУ МВС України в місті Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення за ч.5 ст. 191 КК України, а саме з приводу відчуження лізингоодержувачем автомобіля марки Фольксваген Пассат, 2012 року випуску на користь третіх осіб ( розтрата майна, що вчинена в особливо великих розмірах).
Матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо результатів розгляду даної заяви.
Ні заявник за зверненням якого порушене дане кримінальне провадження, ні ОСОБА_4 у кого вилучений автомобіль не визнаний у встановленому законом порядку потерпілим.
Суд, приймає до уваги, вимоги ст. 2 КПК України щодо охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження , норми статтей 98, 100 КПК України , приходить до висновку, що при вирішенні питання про передачу на зберігання речового доказу автомобіля Фольксваген Пассат днз НОМЕР_1 , слідчим не прийнято до уваги зазначені вище обставини та прийнято рішення про визначення особи, якій передано автомобіль без врахування положення ч.1 ст. 100 КПК України , не прийнято до уваги договір про фінансовий лізинг від 05 квітня 2013 року.
Слідчий суддя розглядає скаргу в межах заявлених вимог та не може вирішити питання щодо права іншої особи, яка не звернулась до суду зі скаргою на захист своїх прав.
За таких обставин, підстави для задоволення скарги відсутні.
Керуючись ст. 303, 306-307 КПК України,-
У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги відмовити.

Слідчий суддя ОСОБА_1