Номер провадження: 11-сс/785/450/15
Номер справи місцевого суду: 522/5700/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.03.2015 року

м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 900 000 гривень відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2004 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000018 від 20.02.2015 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 - ч.3 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він, обіймаючи посаду старшого оперуповноваженого СБНОН Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, будучи службовою особою, вступив у злочинну змову зі старшим слідчим СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9 , направлену на отримання останньою неправомірної вигоди від ОСОБА_10 , поєднане з вимаганням, за неініціювання питання про відсторонення останнього від займаної посади та непритягнення його до кримінальної відповідальності.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №000018 від 20.02.2015 року старший слідчий Суворовського ВР ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9 повідомила лікарю-сексопатологу ОСОБА_10 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 319 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження слідчим ОСОБА_9 в порядку, передбаченому ст.ст. 40, 41 КПК України, було надано письмове доручення СБНОН Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області щодо проведення ряду процесуальних дій, виконання якого керівництвом вказаного оперативного підрозділу було доручено старшому оперуповноваженому ОСОБА_8 .

Далі, слідчий ОСОБА_9 та оперуповноважений ОСОБА_8 вступили у злочинну змову, направлену на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 за неініціювання питання про відсторонення останнього від займаної посади та непритягнення до кримінальної відповідальності. При цьому ОСОБА_8 була відведена роль посібника у вчиненні кримінального правопорушення, який повинен був вмовляннями, погрозами та іншими діями схилити ОСОБА_10 до надання неправомірної вигоди слідчому ОСОБА_9 .

Наприкінці січня 2015 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 прибули до робочого кабінету головного лікаря КП "ООМЦПЗ" ОСОБА_11 та почали схиляти останнього до здійснення впливу на його підлеглого ОСОБА_10 щодо надання ним неправомірної вигоди вказаним особам.

Далі, 16.03.2015 року старший слідчий ОСОБА_9 запросила ОСОБА_10 до свого службового кабінету в приміщенні Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Після прибуття останнього слідчий ОСОБА_9 зателефонувала оперуповноваженому ОСОБА_8 , який, прибувши до кабінету слідчого ОСОБА_9 , з метою не викриття протиправних дій останньої та здійснюючи тиск на ОСОБА_10 , надавав поради останньому щодо конспірації передачі неправомірної вигоди.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в наданні порад і усуненні перешкод для одержання службовою особою неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, поєднаному з вимаганням і вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27 - ч.3 ст.368 КК України.

19.03.2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 - ч.3 ст.368 КК України.

В цей же день прокурор звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у сумі, яка перевищує максимальний розмір застави, передбачений ч.5 ст.182 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2015 року вказане клопотання було задоволено та до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 900 000 гривень.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2015 року в частині визначення розміру застави, захисник-адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою, в якій він просить вказану ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід із визначенням застави в розмірі від 20 до 80 мінімальних заробітних плат.

Вимоги своєї апеляції адвокат ОСОБА_7 мотивує тим, що, на його думку, вищезазначена ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи.

Адвокат вважає, що під час розгляду клопотання прокурора слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваного: його вік, стан здоров`я, родинний стан, а також тих обставин, що він має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину 2004 року народження, позитивно характеризується за місцем роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Також адвокат вказує, що прокурор в суді не надав доказів, а суд не оцінив належним чином обставини, які свідчили би про неможливість визначення ОСОБА_8 розміру застави в межах, встановлених ч.5 ст.182 КПК України. Прокурор належним чином не довів наявність у кримінальному провадженні передбачених ст.177 КПК України ризиків, а його твердження про те, що підозрюваний може вчинити спробу переховуватись від суду та слідства, незаконно впливати на орган досудового розслідування, свідків та потерпілого, є необґрунтованими і нікчемними.

Також, в апеляційній скарзі адвокат вказує, що визначений ухвалою слідчого судді розмір застави в сумі 900 000 гривень є немотивованим і застосованим незаконно.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника-адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2015 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі від 20 до 80 мінімальних заробітних плат; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив вищевказану ухвалу залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляції, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя, застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, вірно вказав на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 - ч.3 ст.368 КК України, яке є тяжким злочином та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років.
Також, слідчий суддя в ухвалі обґрунтовано вказав на наявність доведених ризиків, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі та користуючись своїм службовим становищем може незаконно впливати на потерпілого та свідків, безперешкодно отримувати інформацію про місце їх мешкання, місце мешкання і роботи їх родичів, може знищити докази у кримінальному провадженні та перешкоджати розслідуванню у кримінальному провадженні іншим чином.
У відповідності до ч.5 ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати.
При визначенні застави слідчий суддя вірно вказав на те, що її розмір має бути здатним забезпечити належну поведінку підозрюваного, а також вірно врахував виключність обставин справи, особу підозрюваного, його посаду та вірно визначив заставу в розмірі, який перевищує триста мінімальних заробітних плат.
Колегія суддів вважає, що злочин, вчинений ОСОБА_8 з використанням свого службового становища та за попередньою змовою групою осіб з іншою службовою особою, поєднаний з вимаганням, має підвищену суспільну небезпеку, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано та мотивовано визначив заставу в розмірі 900 000 гривень.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя, обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано та вірно визначив розмір застави, оскільки застава в даному розмірі дійсно зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 і гарантувати належне виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 і скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2015 року про задоволення клопотання слідчого та застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 900 000 гривень - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4