АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2217/15 Справа № 205/7958/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Дніпропетровської області матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_6 , який приймав участь у розгляді подання в суді першої інстанції, та засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2015 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Соловйовську Борзинського району Читинської області, громадянина України,
якою відмовлено в задоволенні подання начальника Ленінського РВ м. Дніпропетровська КВІ УПтСУ у Дніпропетровській області майора внутрішньої служби ОСОБА_8 про звільнення від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2014 року
за участю прокурора - ОСОБА_9 ,
представника Кіровського МВ КВІ
в Ленінському районі УДПтСУ
у Дніпропетровській області - ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком 27 жовтня 2014 року ОСОБА_7 було визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у вигляді одного року обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання. На підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 ч. 1 п.п. 3-4 КК України. Іспитовий строк закінчився 27.10.2015 року.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2015 року, було відмовлено в задоволенні подання начальника Ленінського РВ м. Дніпропетровська КВІ УПтСУ у Дніпропетровській області майора внутрішньої служби ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у вигляді одного року обмеження волі, призначеного вказаним вироком суду, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Суд відмовляючи в задоволенні клопотання послався у своєму рішенні на те, що засуджений має заборгованість по сплаті аліментів.

В апеляційних скаргах:
Прокурор: не погодився із вказаною ухвалою суду, у зв`язку із невідповідністю висновків суду викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що судом, в протиріччя наявних доказів, не було взято до уваги те, що ОСОБА_7 повністю виконав покладені на нього обов`язки, умови та порядок відбування покарання з випробуванням не порушував, нових злочинів не скоював, а заборгованість по сплаті аліментів не може бути підставою для відмови в задоволенні клопотання. Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання начальника КВІ та звільнити ОСОБА_7 від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 наводить аналогічні доводи. Вказує, що він після ухвалення вироку щомісячно виплачує суму боргу, але незначними сумами, остільки зареєстрований як безробітний. Посилається, що регулярно з`являвся до КВІ, умов відбування покарання з випробуванням не порушував. Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання начальника КВІ та звільнити його від покарання, у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, представника Кіровського МВ КВІ в Ленінському районі УДПтСУ ОСОБА_10 , які просять ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання начальника КВІ та звільнити ОСОБА_7 від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку, обговоривши доводи апеляцій, думку осіб в судовому засіданні, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду щодо невиконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків у зв`язку із відбуванням покарання з випробуванням, є хибними, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 виконав покладені на нього обов`язки, регулярно з`являвся до КВІ для реєстрації, до адміністративної або кримінальної відповідальності з дня ухвалення вироку і до закінчення іспитового строку, а також до розгляду даного подання,- не притягувався.

Згідно повідомлення Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області №43/6128ЄО від 15.10.2015 року ОСОБА_7 за його поясненнями аліменти виплачує по мірі можливості, остільки перебуває на обліку на біржі праці.

Як вбачається з ухвали, суд відмовляючи Начальнику КВІ в задоволенні подання, послався на положення ч. 2 ст. 75 КК України, а свою відмову у задоволенні клопотання мотивував тим, що у ОСОБА_7 наявна заборгованість з виплати аліментів на утримання дитини у розмірі 23 127 гривень 19 копійок, та тим, що відповідного процесуального рішення з цього приводу не прийнято.

Але відповідно до ч. 3 ст. 75, ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку, суд повинен ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. З наявних матеріалів видно, що ОСОБА_7 повністю виконав покладені на нього обов`язки, і вказаним вироком не було покладено на нього обов`язок - сплатити аліменти. Такого обов`язку ст.76 КК України не передбачено. Сам по собі факт несплати аліментів, не може слугувати підставою для відмови в задоволенні подання адміністрації КВІ.

За таких обставин колегія суддів вважає слушними доводи прокурора, ОСОБА_11 щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та про невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно стаття 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та про невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно статті 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є, зокрема, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку що апеляції прокурора та засудженого підлягають задоволенню, ухвала скасуванню, та вважає за необхідне задовольнити подання начальника Ленінського РВ м. Дніпропетровська КВІ УПтСУ у Дніпропетровській області про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 , який приймав участь у розгляді подання в суді першої інстанції, та засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 , - скасувати.

Подання начальника Ленінського РВ м. Дніпропетровська КВІ УПтСУ у Дніпропетровській області майора внутрішньої служби ОСОБА_8 задовольнити.

ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2014 року, у зв`язку із закінченням випробувального терміну.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .