У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання заступника військового прокурора Ужгородського гарнізону Західного регіону України підполковника юстиції ОСОБА_4 про звільнення

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, Тальнівського району, с. Павлівка Перша, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця, призваного на військову службу за мобілізацією військової частини ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), кулеметника 1 гірсько-піхотної роти військової частини ПП НОМЕР_1 , солдата,

від кримінальної відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 407 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, на підставі ст. 48 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання заступника військового прокурора Ужгородського гарнізону Західного регіону України підполковника юстиції ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 407 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, на підставі ст. 48 КК України.

З клопотання вбачається, що 10.04.2014 у відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 та мобілізаційного плану, військовослужбовець запасу ОСОБА_5 призваний для проходження військової служби ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для її проходження у військову частину ПП НОМЕР_2 . В подальшому, ОСОБА_5 переведений для проходження військової служби у військову частину ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та відповідно до наказу командира військової частини ПП НОМЕР_1 від 13.10.2014№ 33 призначений на посаду кулеметника 1 гірсько-піхотної роти. Під час проходження військової служби у відповідності до ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків. Проте, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, 07.11.2014, без поважних причин не з`явився до розташування військової частини та по 07.06.2015 ухилявся від проходження військової служби, перебуваючи весь вказаний період поза розташуванням військової частини НОМЕР_1 . Таким чином, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, 07.11.2014 покинув територію військової частини та без поважних причин не з`являвся на службу по 07.06.2015, чим вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України. Разом з тим, під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, встановлено, що будучи призваним на військову службу по мобілізації на особливий період, солдат ОСОБА_5 , у період з 19.05.2014 по 02.07.2014 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в Луганській області. Під час виконання завдань в районі проведення антитерористичної операції в Луганській області, 02.07.2014 солдат ОСОБА_5 в бойовій обстановці зазнав мінно-вибухової травми, закритої черепно-мозкової травми та забою головного мозку легкого ступеня. У період з 02.07.2014 по 05.07.2014 вказаний військовослужбовець був доставлений до Військового медичного клінічного центру Західного регіону України (далі ВМКЦ ЗР) та, відповідно до виписного епікризу від 14.07.2014, у період з 05.07.2014 по 14.07.2014 перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні клініки нейрохірургії та неврології ВМКЦ ЗР із вищевказаними травмами. За результатами лікування, 14.07.2014 солдат ОСОБА_5 , як вбачається із виписного епікризу ВМКЦ ЗР від 14.07.2014, був виписаний на амбулаторне лікування по місцю проживання та, відповідно до довідки військово-лікарської комісії №513/1 від 08.07.2014, на підставі ст. 81 гр. ІІ Розкладу хвороб, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008, отримав звільнення від виконання службових обов`язків на п`ятнадцять календарних днів, після чого повернувся на військову службу та був переведений для проходження військової служби у військову частину ПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), де відповідно до наказу командира військової частини ПП НОМЕР_1 № 33 від 13.10.2014призначений на посаду кулеметника 1 гірсько-піхотної роти. Під час проходження військової служби у військовій частині ПП НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , дізнавшись про підготовку до вибуття особового складу частини в район проведення АТО, вважаючи, що за станом здоров`я не має можливості брати участь в бойових діях в районі проведення антитерористичної операції, 07.11.2014 здійснив самовільне залишення військової частини ПП НОМЕР_1 та вибув по місцю проживання. В подальшому, з метою заліковування вищевказаних травм та продовження лікування, 19.11.2014 солдат ОСОБА_5 звернувся за медичною допомогою у Комунальний заклад «Черкаську обласну клінічну лікарню Черкаської обласної ради», де, відповідно до виписки №13585 вказаного медичного закладу, з діагнозом: «Відновний період після перенесеної закритої черепно-мозкової травми, забоєм головного мозку легкого ступеню, гліозним вогнищем в лобних областях, стійкою цефалгією, двома синкопальними нападами та вираженим астено-невротичним синдромом», він перебував на стаціонарному лікуванні з 19.11.2014 по 25.11.2014, після чого був переведений в Комунальний заклад «Черкаський обласний госпіталь для інвалідів війни». Після цього, у період з 29.11.2014 по 11.12.2014 солдат ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі «Черкаському обласному госпіталі для інвалідів війни» із діагнозом: «Астено-невротичний синдром; закрита черепно-мозкова травма в результаті мінно-вибухової травми; забій головного мозку, легкого ступеню; ангіопатія судин сітківки обох очей; сечо-сольового діатезу», під час якого 10.12.2014, внаслідок падіння, останній отримав ще одну травму «Розрив лівого ключично-акроміального зчленування.», в зв`язку із чим 19.12.2014 переніс хірургічне втручання «Відкриту репозицію МОС АКЗ пластиною НООК», тобто з включенням хірургічних пластин з метою правильного зрощування травмованих частин тіла. В подальшому, згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №14948, 23.12.2014 солдат ОСОБА_5 , після виписки із лікувального закладу, вибув для продовження амбулаторного лікування по місцю проживання, із обов`язковим наглядом у травматолога за місцем проживання та рекомендацією травматолога про іммобілізацію верхньої лівої кінцівки до моменту одужання. На даний час, в наслідок перенесеної травми - «Розриву лівого ключично-акроміального зчленування», солдат ОСОБА_5 продовжує перебувати під наглядом лікаря-травматолога та не позбувся внутрішніх конструкцій направлених на загоювання травми. 08.06.2015 солдат ОСОБА_5 добровільно прибув у військову прокуратуру Ужгородського гарнізону Західного регіону України та пояснив причини нез`явлення ним на військову службу, а саме перебування на вищевказаному стаціонарному та амбулаторному лікуванні. Водночас, згідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Враховуючи вищевказане лікування, можна прийти до висновку, що солдат ОСОБА_5 , що під час нез`явлення на військову службу не мав можливості виконувати обов`язки покладені на нього під час перебування на військовій службі, оскільки перебування ним на лікуванні, зокрема іммобілізацію верхньої лівої кінцівки до моменту одужання, не давали б можливості виконувати свої службові обов`язки, в зв`язку із чим суспільна небезпечність діяння ОСОБА_5 відсутня. Вищевказане підтверджується всіма наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема показами підозрюваного ОСОБА_5 , показами свідка ОСОБА_6 , довідкою КЗ «Черкаський обласний госпіталь для інвалідів війни», виписним епікризом від 14.07.2014, довідкою військово-лікарської комісії №513/1 від 08.07.2014, довідкою про участь в антитерористичній операції ОСОБА_5 , довідкою №585 від 25.11.2014, направленням на лікування від 11.12.2014, випискою з історії хвороби №3780 від 10.12.2014, випискою №13585 від 25.11.2014, довідкою №669 від 23.12.2014, випискою із медичної карти стаціонарного хворого №14948 від 23.12.2014, заявою ОСОБА_7 про самовільне залишення ОСОБА_5 військової служби від 08.11.2014, наказом командира військової частини ПП НОМЕР_1 №33 від 13.10.2014, показами ОСОБА_8 , показами ОСОБА_9 , показами ОСОБА_7 та іншим. 22.05.2015 солдата ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України та в той же день кримінальне провадження було зупинено та оголошено розшук підозрюваного. Солдат ОСОБА_5 вперше вчинив правопорушення середньої тяжкості та згідний на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, в зв`язку зі зміною обстановки. Таким чином, беручи до уваги все вищевказане, досліджуючи зібрані під час досудового розслідування докази в їх сукупності можна прийти до висновку, що солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, 07.11.2014 покинув територію військової частини та без поважних причин не з`являвся на службу по 07.06.2015, чим вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України. Водночас, у період самовільного залишення військової частини ПП НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 , внаслідок отриманих під час виконання бойових завдань травм - «Закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку легкого ступеню, гліозне вогнищем в лобних областях, стійка цефалгія, два синкопальних напади та виражений астено-невротичний синдром» -, а також внаслідок, отриманої в період самовільного залишення військової частини ПП НОМЕР_1 , травми - «Розриву лівого ключично-акроміального зчленування», не міг би виконувати службові обов`язки пов`язані з проходженням військової служби, а тому діяння вчинене ним, тобто самовільне залишення військової частини, тривалістю понад один місяць, втратило свою суспільну небезпечність, в зв`язку із чим вбачається можливість звільнення солдата ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.407 КК України, на підставі ст. 48 КК України, тобто в зв`язку із зміною обстановки, пов`язаною з наявністю у солдата ОСОБА_5 вищевказаних травм, внаслідок яких діяння втратило суспільну небезпечність

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 407 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, на підставі ст. 48 КК України, та закрити кримінальне провадження щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Підозрюваний в судове засідання не з`явився. Прокурор у судовому засіданні просив розглянути клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки у відсутності ОСОБА_10 , з огляду на те, що останній не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності, про що в матеріалах справи міститься його заява, і розгляд клопотання у відсутності підозрюваного не призведе до порушення його прав, а також з огляду на стан здоров"я та майновий стан обвинуваченого, враховуючи, що останній проживає у Черкаській області.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, суд приходить до наступного.
Досудовим слідством дії ОСОБА_5 кваліфіковано зач. 3 ст. 407 КК України.
Санкція ч.3 ст. 407 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років
Вчинений ОСОБА_5 злочин, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
В матеріалах доданих до клопотання наявна заява ОСОБА_5 в якій він зазначає, що ознайомлений з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв"язку із зміною обстановки, повністю згідний із його змістом та просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв"язку із зміною обстановки.
У судовому засіданні встановлено, що солдат ОСОБА_5 , беручи безпосередньо, у період з 19.05.2014 року по 02.07.2014 року, участь в антитерористичній операції внаслідок отриманої під час виконання бойових завдань мінно- вибухової травми, перебував у період з 05.07.2014 р. по 14.07.2014 р. на стаціонарному лікуванні ВМКЦ ЗР з діагнозом ЗЧМТ та забій головного мозку легкого ступеню . Після чого був виписаний на амбулаторне лікування по місцю проживання., отримавши звільнення від виконання службових обов"язків на 15 календарних днів, після чого повернувся на військову службу та був переведений для проходження військової служби у в/ч ПП НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби у військовій частині ПП НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , дізнавшись про підготовку до вибуття особового складу частини в район проведення АТО, вважаючи, що за станом здоров`я не має можливості брати участь в бойових діях в районі проведення антитерористичної операції, 07.11.2014 здійснив самовільне залишення військової частини ПП НОМЕР_1 та вибув по місцю проживання. В подальшому, з метою заліковування вищевказаних травм та продовження лікування, 19.11.2014 солдат ОСОБА_5 звернувся за медичною допомогою у Комунальний заклад «Черкаську обласну клінічну лікарню Черкаської обласної ради», де, відповідно до виписки №13585 вказаного медичного закладу, з діагнозом: «Відновний період після перенесеної закритої черепно-мозкової травми, забоєм головного мозку легкого ступеню, гліозним вогнищем в лобних областях, стійкою цефалгією, двома синкопальними нападами та вираженим астено-невротичним синдромом», він перебував на стаціонарному лікуванні з 19.11.2014 по 25.11.2014, після чого був переведений в Комунальний заклад «Черкаський обласний госпіталь для інвалідів війни». Після цього, у період з 29.11.2014 по 11.12.2014 солдат ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі «Черкаському обласному госпіталі для інвалідів війни» із діагнозом: «Астено-невротичний синдром; закрита черепно-мозкова травма в результаті мінно-вибухової травми; забій головного мозку, легкого ступеню; ангіопатія судин сітківки обох очей; сечо-сольового діатезу», під час якого 10.12.2014, в період самовільного залишення військової частини ПП НОМЕР_1 , внаслідок падіння отримав іще одну травму - «Розрив лівого ключично-акроміального зчленування».

Враховуючи визщезазначене суд приходить до висновку , що солдат ОСОБА_5 під час нез"явлення на військову службу не мав можливості виконувати службові обов`язки пов`язані з проходженням військової служби, а тому діяння вчинене ним, тобто самовільне залишення військової частини, тривалістю понад один місяць, втратило свою суспільну небезпечність. ОСОБА_5 раніше не судимий та вперше вчинив злочин середньої тяжкості, а тому є всі підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, а саме втратою, вчиненим ОСОБА_5 діянням суспільної небезпечності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що у відповідності до ст. 48 КК України ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 підлягає до закриття.
Речові докази по справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 44, 48 КК України, ст. ст. 284-288, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 407 КК України, на підставі ст. 48 КК України.

Кримінальне провадження щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Закарпатської області на протязі 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1