Справа № 742/3191/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/926/2015
Категорія - ч. 3 ст. 309 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000972,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений: за ч. 3 ст. 309 КК України на 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 317 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України засуджений звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, із зобов`язаннями не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти її про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 5 170 грн. 48 коп.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_6 , в період часу з травня 2015 року по 16 червня 2015 року, не маючи на те відповідного встановленого законодавством дозволу, прибув до приміщення № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Геолог» м. Прилуки, де в подальшому за допомогою незаконно придбаних підручних засобів, незаконно виготовив психотропний засіб - амфетамін, який незаконно зберігав в паперовому згортку та скляній банці ємкістю 350 мл. та яку, сприймаючи як психотропну речовину, в подальшому незаконно зберігав для власних потреб без мети збуту.

В цей же день працівники міліції в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Геолог» м. Прилуки, яке перебуває в користуванні ОСОБА_6 виявили та вилучили речовину, яка згідно висновку експертизи № 782 (х) від 16 червня 2015 року, є порошкоподібною речовиною блідо рожевого кольору, містить у собі психотропну речовину, обіг якої обмежений - амфетамін, маса основи якого в порошкоподібній речовині становила в паперовому згортку і в скляній банці відповідно 3, 177 г. та 16, 014г., всього загальною масою 19, 191 г.

17 червня 2015 року, в ході проведення обшуку, співробітники Прилуцького МВ УМВС України в Чернігівській області в гаражному приміщення № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Геолог» м. Прилуки, яке перебуває в користуванні ОСОБА_6 , виявили та вилучили обладнання, ганчірку, просочену рідиною, речовину білого кольору на внутрішній поверхні фрагмента пластикової пляшки ємністю 6 л. з обрізаною горловиною, рідину блідо-рожевого кольору в пластиковій пляшці з етикеткою «Біоло ісе теа» та рідину в пластиковій бочці чорного кольору ємністю 50 літрів, до складу яких згідно висновку експертизи 807 (х) від 31 липня 2015 року входила психотропна речовина - амфетамін, обіг якої обмежений, маса якого в наданих речовинах та рідинах і становила 0, 01211 г., 0, 11572 г., 0, 02433 г., 0, 12906 г. та 2, 70914, загальною масою 2, 99036 г.

Загальна вага вилученої у ОСОБА_6 психотропної речовини, обіг якої обмежений амфетаміну (основи) становила 22, 18136 г., що є особливо великим розміром.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати за м`якістю призначеного покарання та у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінально - процесуального закону, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 309 КК України призначити 6 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 317 КК України призначити 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначити 6 років позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що обвинувачений скоїв злочини, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких та середньої тяжкості, становлять підвищену суспільну небезпеку. Поширення наркоманії набуває більших масштабів та негативно впливає на життя та здоров`я людей.

Приймаючи рішення про звільнення засудженого від відбування покарання, суд першої інстанції не мотивував належним своє рішення, як це передбачено Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, не зазначив як часто ОСОБА_6 має з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України, не звернув уваги на особу винного і призначив покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, яке не відповідає вимогам кримінального закону та не сприяє виправленню засудженого та попередженню вчинення ним нових злочинів.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в частині посилення покарання, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти доводів сторони обвинувачення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту, в організації та утриманні місця незаконного виготовлення психотропної речовини, відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються. Розгляд в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного обвинуваченого, суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, і призначити покарання, необхідне й достатнє для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначення покарання, співмірного зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, особою винного та обставинами, що впливають на визначення його виду і розміру, має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню засудженого.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, психотропну речовину амфетамін обвинувачений виготовив самостійно, використовуючи знання з хімії, про що свідчать його детальні пояснення процесу виготовлення, стан вилучених порошків та рідин, в яких містилася основа амфетаміну. Психотропну речовину збирався вживати самостійно як стимулятор, що дозволяє довго не стомлюватися. Фактично від його дій шкідливих наслідків не настало.

З моменту пред`явлення підозри ОСОБА_6 повністю визнав свою провину, щиро покаявся та детально розповів про обставини вчинення ним правопорушень.

Застосовуючи звільнення від відбуття покарання з випробуванням, суд першої інстанції в повній мірі врахував тяжкість злочинів, причини їх вчинення бажання винного переконатися у своїх здібностях в галузі хімії та досягти фізичної витривалості, соціально значиму поведінку обвинуваченого до і після вчинення злочинів. ОСОБА_6 поєднував навчання та роботу, з якої звільнився, бажаючи продовжити навчання та підготуватися до вступу до вузу. Здійснював догляд за хворим дідом, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивні характеристики за місцем військової служби, роботи та місцем проживання.

Доводи прокурора, що суд належним чином не мотивував свого рішення про застосування звільнення від відбуття покарання, не відповідають дійсності. Навпаки, особі, яка повністю визнала свою провину, покаялася. активно сприяла розкриттю злочинів, має позитивні характеристики, проживає в сім`ї, за станом здоров`я потребує постійної кваліфікованої медичної допомоги, обрав покарання, що відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Посилання в апеляційній скарзі прокурора, що суд не зазначив як часто ОСОБА_6 має з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України, також є необґрунтованими, оскільки у ст. 76 КК України ще в 2009 році були внесені зміни Законом №1254- УІ від 14. 04. 2009 року. Періодичність явки в кримінально - виконавчу інспекцію суд не визначає, так само як і не вживається поняття органи кримінально - виконавчої системи.

Оскільки кримінальний закон застосований правильно і покарання обвинуваченому призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України, для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні законні підстави.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12