ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0002624 за підозрою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кієкпай Єрментацького району Целіноградської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, неповнолітніх дітей не має, не працюючого, ІНПП НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з 01.10.2015р. утримується під вартою в умовах Артемівського СІЗО УДПтСУ в Донецькій області,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Угода про визнання винуватості від 03 листопада 2015 року досягнута під час досудового розслідування.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, тобто в участі у діяльності не передбачених законами України збройних формуваннях за таких підстав:

07 квітня 2014 року на території Донецької області України невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої "Донецької народної республіки" (надалі - ДНР) було створено не передбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну. учасники збройного формування були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному збройному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

З 15 квітня 2014 року ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, вступив до незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки».

При цьому ОСОБА_5 , вступаючи до незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки, був достовірно обізнаним що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачене створення та функціонування збройних формувань України.

Діючи далі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбаченого законами України збройного формування, ОСОБА_5 увійшов до незаконного збройного формування під командуванням невстановленої особи. Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_5 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконанню його цілей та завдань.

Так, з 15 квітня 2014 року до кінця червня 2014 року, більш точний час та дата в ході досудового слідства та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_5 здійснював свої умисні противоправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, систематично виконував накази свого керівництва, а саме ніс чергування, будучи одягнутий в камуфляжний одяг та озброєний автоматом системи «Калашникова» з набоями до нього, здійснював перепускний режим шляхом зупинки, огляду автомобілів та перевірки документів на блокпостах збудованих НЗФ «ДНР», які розташовувалися на перехресті вулиць К.Маркса та Ж.Революції; Д.Бідного та Бєлінського у м. Слов`янську.

Діючи у складі незаконного збройного формування ОСОБА_5 виконував наступні обов`язки:

- організація та ведення контрольно-пропускного режиму на блокпостах, підконтрольного НЗФ «ДНР», які розташовувалися на перехресті вилиць: К.Маркса та Ж.Революції; Д.Бідного та Бєлінського у м. Слов`янську;

- регулювання дорожнього руху на вказаному блокпості;

- перевірка та догляд автотранспорту, багажу, вантажів та осіб, які переміщуються через блокпост.

З 15 квітня 2014р. до кінця червня 2014р. ОСОБА_5 , здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, систематично виконував накази свого безпосереднього командира, а також виконував інші протиправні накази направлені проти представників влади із застосуванням вогнепальної зброї, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки».

Таким чином дії ОСОБА_5 та невстановлених осіб носили тривалий характер та виразилися в активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувались вчиненням опору представникам влади із застосуванням вогнепальної зброї. В результаті діяльності зазначеного не передбаченого законами України збройного формування на території Донецької області було вчинено низку тяжких та особливо тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_6 в скоєні даного злочину свою провину визнав повністю, щиро розкаявся.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор відділу прокуратури Донецької області ОСОБА_3 під час досудового розслідування досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення за вказаних обставин. Між ним і прокурором відділу прокуратури Донецької області ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 за ст. 260 ч. 2 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, в силу ст.ст. 75, 76 КК України покарання вважати умовним з іспитовим строком, суд може покласти на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Суд розглянув справу відповідно положень ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України.
ОСОБА_5 заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди про визнання винуватості, просить її затвердити.
Захисник ОСОБА_4 просив суд угоду затвердити, пояснивши, що укладання угоди є вільним волевиявленням ОСОБА_5 .
Прокурор ОСОБА_3 заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди про визнання винуватості та просить суд її розглянути та затвердити.
Суд переконався у добровільності укладання сторонами угоди про визнання винуватості і що угода про визнання винуватості не є наслідками застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді про визнання винуватості.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі підсудного.
Претензій матеріального та морального характеру прокурор до ОСОБА_5 не має.
За таких обставин суд приходить до переконання про те, що угоду про визнання винуватості від 03 листопада 2015 року належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, в силу ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази по справі, які зберігаються у камері схову речових доказів Слов`янського відділення Краматорського відділу МУ Національної поліції в Донецькій області за квитанцією № 468 без дати та за квитанцією № 121 без дати: бронежилет 2 класу, куртку від камуфляжного одягу, наклейку та пов`язку «ДНР», підсумок, тактичні перчатки, накольний механізм до запалу типу УЗНГ (4од), вибухове спорядження до вибуху не придатне, корпус наступальної осколкової гранати типу «Eihandgranate» 39 (1од), вибухових речовин не містить та три патрони калібру 5,45*39 мм, частини трьох патронів (три кулі та три гільзи) калібру 5,45*39 мм, один патрон калібру 7,62*54 мм, частина патрона (куля та гільза) калібру 7,62*54 мм, один патрон калібру 7,62*54 мм., змонтований після демонтажу, один патрон калібру 7,62*25 мм, змонтований після демонтажу - знищити.
Понесені по справі витрати з проведення судових експертиз на загальну суму 1167 грн. 12 коп. підлягають відшкодуванню засудженим на користь держави.

Відносно ОСОБА_5 01.10.2015 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 473- 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості від 03 листопада 2015 року, укладену між прокурором відділу управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_3 і ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.
Відповідно до вимог ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши ОСОБА_5 негайно з під варти.
Речові докази по справі, які зберігаються у камері схову речових доказів Слов`янського відділення Краматорського відділу МУ Національної поліції в Донецькій області за квитанцією № 468 без дати та за квитанцією № 121 без дати: бронежилет 2 класу, куртку від камуфляжного одягу, наклейку та пов`язку «ДНР», підсумок, тактичні перчатки, накольний механізм до запалу типу УЗНГ (4од), вибухове спорядження до вибуху не придатне, корпус наступальної осколкової гранати типу «Eihandgranate» 39 (1од), вибухових речовин не містить та три патрони калібру 5,45*39 мм, частини трьох патронів (три кулі та три гільзи) калібру 5,45*39 мм, один патрон калібру 7,62*54 мм, частина патрона (куля та гільза) калібру 7,62*54 мм, один патрон калібру 7,62*54 мм, змонтований після демонтажу, один патрон калібру 7,62*25 мм, змонтований після демонтажу - знищити.
Стягнути із засудженого ОСОБА_5 на користь держави вартість проведених по справі експертиз в сумі 1167 грн. 12 коп. (Одна тисяча сто шістдесят сім гривень 12 копійок).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1