Справа №1-45/10 13.05.2010 02.09.2015
справа № 11- 251/2010 року головуючий суду 1 інстанції ОСОБА_1
категорія ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 307, доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2
ч. 2 ст. 307 КК України
13 травня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі :
головуючого: ОСОБА_3
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_4
за участю прокурора: ОСОБА_5
засудженої: ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_6 на вирок Братського районного суду Миколаївської області від 22 березня 2010 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Агрономія Арбузинського району Миколаївської області, громадянка України, раніше не судима,
засуджена:
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного їй майна;
- за ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного їй майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, з конфіскацією всього особисто належного їй майна.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області 283 грн. 96 коп. за проведення судово-хімічних експертиз.
За вироком суду 01.02.2010 року в денний час біля горища в під`їзді житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 незаконно придбала з метою збуту належні невстановленій особі флакон з особливо небезпечним наркотичним засобом ацетильованим опієм об`ємом 1,3 мл. (маса сухої речовини 0,054 гр.), шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом ацетильованим опієм об`ємом 2 мл. (маса сухої речовини 0,084 гр.) та незаконно зберігала при собі з метою збуту своєму співмешканцю ОСОБА_7 , який утримується в ізоляторі тимчасового тримання Братського РВ УМВС України в Миколаївській області.
Того ж дня о 20 годині 00 хвилин в приміщенні Братського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 намагалася збути своєму співмешканцю ОСОБА_7 під час передачі продуктів харчування схований в буханці хліба особливо небезпечний наркотичний засіб ацетильований опій об`ємом 1,3 мл. (маса сухої речовини 0,054 гр.). Але ОСОБА_6 не довела свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки працівниками міліції було виявлено та вилучено даний наркотичний засіб.
Під час особистого огляду ОСОБА_6 о 21 годині 10 хвилин було також виявлений та вилучений шприц з особливо-небезпечним наркотичним засобом ацетильованим опієм об`ємом 2 мл. (маса сухої речовини 0,084 гр.), який вона зберігала при собі з метою збуту співмешканцю ОСОБА_7 .
В своїй апеляції ОСОБА_6 посилається на те, що призначене судом покарання за своєю суворістю не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину і її особі.
Обґрунтовує тим, що суд при призначенні їй покарання у виді позбавлення волі не врахував належним чином пом`якшуючі покарання обставини, а саме те, що вона раніше не судима та щиро покаялася у вчиненому злочині.
Також вказує на невраховані судом дані про її особу, а саме те, що вона страждає на хворобу легень та жіночих органів; з 11.01.2010 року проходить по спеціальній програмі лікування метадолом, продовження якого неможливе в місцях позбавлення волі.
Звертає увагу на те, що на її утриманні знаходиться малолітня дитина, яка також хворіє і потребує догляду з її боку.
У зв`язку з наведеним просить вирок змінити та пом`якшити призначене судом покарання.
Заслухавши доповідача, пояснення засудженої ОСОБА_6 , яка просила пом`якшити призначене основне покарання та звільнити її від його відбування з випробуванням, з іспитовим строком, думку прокурора про залишення апеляції без задоволення, а вироку суду - без зміни, вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши викладені в апеляціях доводи, колегія суддів дійшла наступного.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту у місця позбавлення волі; замаху на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу у місця позбавлення волі є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, що як і кваліфікація дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307; ч.2 ст. 307 КК України, засудженою не оспорюються.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, яке відносяться до категорії тяжких; дані про особу винної, яка позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину; пом`якшуючі покарання обставини, а саме те, що вона раніше не судима та щиро покаялася.
З огляду тільки на тяжкість вчиненого злочину, суд дійшов висновку про необхідність ізоляції ОСОБА_6 від суспільства і призначив покарання у виді позбавлення волі.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком, оскільки у відповідності із вимогами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 раніше не судима (а.с.128), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.133), має на утриманні малолітню дитину (а.с.139), з січня 2010 року проходить по спеціальній програмі лікування від синдрому залежності від опіодів, продовження якого неможливе в місцях позбавлення волі (а.с.141).
Враховуючи наведені дані про особу ОСОБА_6 , а також за наявності таких обставин, як щирого каяття ОСОБА_6 через визнання вини і готовність підлягати кримінальній відповідальності; сприяння розкриттю злочину через повідомлення правоохоронним органам інформації про обставини вчиненого нею злочину, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, колегія суддів вважає можливим з застосуванням ст. 69 КК України призначити ОСОБА_6 основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.307 КК України та не призначати додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Крім зазначеного, колегія суддів враховує і те що ОСОБА_6 згідно акту медичного обстеження від 23.02.2010 року (а.с.141) розпочала лікування від синдрому залежності від опіодів по спеціальній програмі, продовження якого неможливе в місцях позбавлення волі; малолітня дитина засудженої, як вбачається з протоколу судового засідання (а.с. 164 на звороті), хвора і залишилась з матір`ю ОСОБА_6 , яка вживає спиртні напої.
Наведені обставини свідчать про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування основного покарання у виді позбавлення волі і тому колегія суддів вважає за можливе звільнити її від відбування покарання, з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів
Апеляцію ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Братського районного суду Миколаївської області від 22 березня 2010 року у відношенні ОСОБА_6 змінити в частині призначення покарання.
За ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України пом`якшити ОСОБА_6 покарання до 3 років 6 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.
За ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України пом`якшити ОСОБА_6 покарання до 3 років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ч.1,2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Покласти на засуджену ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти цей орган про зміну місця проживання.
Звільнити ОСОБА_6 з-під варти із залу суду.
В решті вирок суду залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: