У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2013 року Московський районний суд м.Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003262 від 29.05.2013 року, по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою., неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованому та фактично мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 висунута підозра в тому, що він восени 2011 року, точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не вдалось, перебуваючи у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , самостійно виготовив, шляхом лиття розплавленого свинцю у форму з піску, металевий предмет, схожий на кастет, після обробив його поверхню напилком та обмотав ізоляційною стрічкою для зручності тримання та не пошкодження шкіри долоні, який став носити при собі для особистої самооборони.

28.05.2013 року о 11:50 в ході відпрацювання території Московського району м. Харкова співробітниками СКР Московського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, в парку Перемоги по вул.Гв.Широнінців м.Харкова був зупинений ОСОБА_5 у якого в правій кишені куртки було виявлено металевий предмет, схожий на кастет, який слідчим СВ Московського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_6 , було вилучено та в подальшому направлено на дослідження.

Згідно висновку експерта № 200 від 29.05.2013 року - вилучений виготовлений саморобним способом і відноситься до кастетів довільного виконання спрощеної конструкції.

Вказаний металевий кастет ОСОБА_5 умисно носив періодично при собі з метою самозахисту з осені 2011 року до 28 травня 2013 року.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України, тобто виготовлення та носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

11.07.2013 р. між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором укладена угода про визнання винуватості до вимог ст.472 КПК України.

Згідно даної угоди останні дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст.263 КК України та покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі на 1 рік, з застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням строком на 1 рік.

В підготовче судове засідання, які призначалось до слухання 07.08.13 р., 23.08.13 р., 06.09.13 р. 04.10.13 р. та 24.10.13 р. підозрюваний ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про дату, час, місце слухання справи, не з`явився.

Суд, вислухавши прокурора, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

Відповідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим).

Згідно із ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

За приписом п.7 ст.474 КПК України суд повинен перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу або закону.

Відповідно до загального порядку судового провадження на підставі угод, встановленого статтею цього Кодексу розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди, з повідомленням інших учасників судового провадження.

Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, що позбавило суд виконати вимоги закону, перелічені статтею 474 КПК України.

Метою угоди є суб`єктивно бажаний результат, який повинен настати після її укладення та затвердження.

Як вбачається зі змісту угоди про визнання винуватості від 11.07.2013 р. між прокурором та ОСОБА_5 , вона узгоджувала умови відповідальності підозрюваного залежно від його дій після початку кримінального провадження.

Разом з тим, поведінка підозрюваного свідчить про те, що останній свідомо не має бажання виконувати взяти на себе за угодою зобов`язання.

Згідно п.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу або Закону … 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; … 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань…

Вище наведені обставини дозволяють суду прийти до висновку про те, що правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 11.07.2013 р. по кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_5 не має.

Керуючись ст.ст.314,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 11.07.2013 р., укладеної між прокурором та ОСОБА_4 .

Повернути кримінальне провадження прокурору для подовження досудового слідства.

Ухвала є остаточною, на неї не може бути подана апеляційна скарга.

СУДДЯ: ОСОБА_1