йСправа № 1-99/2010 Провадження № 2099
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2010 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

при секретарі Багара Н.М.,

з участю прокурора Маханця В.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

законного представника малолітнього потерпілого

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перечин справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

06 червня 2010 року біля 14.00 години ОСОБА_3, прийшовши додому в нетверезому стані в с. Порошково, вул. Зерновська, 10, почав кричати на малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, підійшов до нього та наніс йому удар своєю головою об його голову та коліном біля вуха, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забоїв обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоровя чи незначної стійкої втрати працездатності.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що 06 червня 2010 року біля 14.00 год., будучи в стані алкогольного сп'яніння, він повернувся додому з рибалки і почув, що в будинку плаче його малолітня донька ОСОБА_5, зразу забіг до будинку, де також знаходився його неповнолітній син ОСОБА_1 та почав на нього кричати, чому він не дивиться за сестрою. Після цього він вдарив сина своєю головою в його голову, і потім ще декілька разів, як саме не пам'ятає. Коли його син ОСОБА_1 кудись утік з будинку, він залишився з дочкою ОСОБА_6. Через деякий час з роботи прийшла його дружина і ОСОБА_1 розказав їй що сталося, після чого його дружина викликала працівників міліції.

При визначені обсягу доказів, що підлягають дослідженню, суд, з врахуванням позицій учасників судового розгляду, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 299 КПК України, обмежується визнавальними показами підсудного, дослідження решти доказів вважає недоцільним.

Оцінюючи зібрані по справі докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Вина підсудного у вказаному злочині доведена повністю, чого він сам не заперечує.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання суд визнає щире каяття підсудного у вчиненному та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудному суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння та вчинення злочину щодо малолітнього.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підсудному ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковані його дії.

Судових витрат та речових доказів по справі не має.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід підсудному до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, с у д , -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_7