ун. № 1-1309/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2011 року

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого -судді Косик Л.Г.,

при секретарі Гонті О.А.,

за участю прокурора Паламарчук Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Бельци, Молдова, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого провідним спеціалістом по розвитку ТОВ "ІРБІКС", зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1, раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва знаходиться справа по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, згідно якої підсудний ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він 14.09.2011 року, приблизно о 10-й годині, працюючи менеджером торгової фірми "Рудь"по пр-ту Перемоги 148/1, в м. Києві, шляхом зловживання довірою незаконно заволодів чужим майном, яке належать торговій фірмі "Рудь"завдавши матеріальної шкоди на загальну суму 1929 (одна тисяча дев'ятсот двадцять дев'ять) гривень 78 (сімдесят вісім копійок), займаючи посаду менеджера з оптової торгівлі торгової фірми "Рудь"14.09.2011р. приблизно о 10 годині, ОСОБА_1 знаходячись на робочому місці був запрошений в кабінет до комерційного директора ОСОБА_2 Зайшовши до кабінету, ОСОБА_1 там побачив керівника відділу ОСОБА_3 та раніше невідому йому жінку. Через деякий час ОСОБА_1 дізнався, що вказаною жінкою являється ОСОБА_4, яка являється представником ФОП "ОСОБА_4". Під час розмови ОСОБА_4 передала фірмі "Рудь"1929 (одна тисяча дев'ятсот двадцять дев'ять) гривень 78(сімдесят вісім копійок), які вона заборгувала фірмі за представлену продукцію. ОСОБА_4 передала ОСОБА_1 вказані кошти, які він повинен був внести на банківський рахунок фірми "Рудь". Отримавши кошти ОСОБА_1 положив гроші до своєї сумки, після чого направився по робочих справах. В кінці робочого дня повернувшись до офісу по пр-ту Перемоги 148/1, у ОСОБА_1 виник конфлікт з керівником торгового відділу ОСОБА_3 з приводу низьких показників по роботі. Після конфлікту ОСОБА_1 вирішив звільнитися з даної роботи. Вийшовши з офісу ОСОБА_1 направився додому забравши з собою кошти, що передала ОСОБА_1 представник ФОП "ОСОБА_4", які він повинен був внести на банківський рахунок фірми "Рудь".

В подальшому ОСОБА_1 розпорядився коштами, що належать фірмі "Рудь"на власний розсуд, завдавши таким чином матеріальної шкоди фірмі "Рудь"на загальну суму 1929 (одна тисяча дев'ятсот двадцять дев'ять) гривень 78 (сімдесят вісім копійок).

До суду надійшло клопотання від ТФ "Рудь"в особі комерційного директора ОСОБА_2 про можливість звільнення підсудного ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності в зв`язку з зміною обстановки, мотивуючи це тим, що грошові кошти ОСОБА_1 повернув в повному обсязі, претензій ТФ "Рудь"до ОСОБА_1 не має, що підтверджується розпискою. В зв`язку з цим просить закрити кримінальну справу за ст.7 КПК України.

Підсудний ОСОБА_1 не заперечував проти закриття справи з зазначених мотивів.

Дослідивши клопотання від ТФ "Рудь"в особі комерційного директора ОСОБА_2, пояснення підсудного ОСОБА_1, враховуючи думку прокурора, яка не заперечувала проти закриття справи відносно ОСОБА_1 в зв`язку з зміною обстановки, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення цього клопотання та закриття кримінальної справи з таких підстав.

Статтею 12 ч.2 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України, віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

В абз.5 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності"№12 від 23 грудня 2005 року, зазначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінально-процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.

У п.7 зазначеної постанови Пленум ВСУ роз'яснив, що в ст.48 КК України передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об'єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст.48 необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Підсудний ОСОБА_1 злочин вчинив вперше, за місцем своєї роботи характеризується виключно з позитивної сторони, в даний час об'єктивно сприймає вчинене ним діяння, висловив жаль з приводу вчиненого, щиро кається у вчиненому.

Отже, впевнившись у тому, що діяння, передбачене ч.1 ст.190 КК України, у вчиненні якого обвинувачується підсудний, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину, а також що умови та підстави його звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України, з врахуванням роз'яснень, що є у постанові Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності"№12 від 23 грудня 2005 року, згідно якої свідченням зміни обстановки, внаслідок чого особистість підсудного втратила суспільну небезпечність, є усунення виявлених правопорушень, сплив часу після вчинення вказаного злочину, на протязі якого підсудний повністю усвідомив протиправність свого вчинку, кримінальне переслідування та розгляд справи у суді, що забезпечило зміну підсудним на краще своєї поведінки та ставлення до власних вчинків, його усвідомлення та готовність нести надалі за них відповідальність суд вважає можливим звільнити підсудного ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності відповідно до ст.48 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 48 КК України, ст.ст.7, 237, 248 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 обвинувачуваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України звільнити від кримінальної відповідальності в порядку ст.7 КПК України з підстав, встановлених ст.48 КК України, у зв'язку зі зміною обстановки та втратою ним суспільної небезпечності.

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 190 КК України провадженням закрити.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу постанови в законну силу залишити без змін у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

На постанову суду протягом семи діб з моменту проголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя: Л.Г. Косик