17.11.2015 Провадження по справі № 1-кп/380/100/15
Справа № 380/1522/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2015 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
потерпілого: ОСОБА_6
захисника потерпілого: ОСОБА_7
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Галайки Тетіївського району Київської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм ТОВ «П`ятигори» с. П`ятигори Тетіївського району, одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,-
у вчиненні злочину, що передбачає відповідальність за ч. 2 ст. 286 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді ампутації культя верхньої третини лівого плеча. Запалення в ділянці післяопераційної рани, некроз м`яких тканих по передньо - медіальній задній поверхні ампутаційної культі лівого плеча, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 14.09.2015 року № 93 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень в зв`язку із втратою функції лівої руки, згідно із п.2.1.3. (г) Наказу № 6 від 17.01.1995 року МОЗ України. Описані тілесні ушкодження могли утворитися в результаті ДТП ( наїзду автомобіля на велосипедиста), по часу утворення відповідають даті 22 липня 2015 року.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3.б, 10.2. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, перебувають в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-траснпортної пригоди та наслідками що настали, а саме отриманням потерпілим ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 показав суду, що 22 липня 2015 року о 22 год. 50 хв. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, їхав велосипедом по вул. Радянській с. П`ятигори Тетіївського району, де на нього здійснив наїзд автомобілем КАМАЗ обвинувачений ОСОБА_4 . Зазначив, що просить обвинуваченого суворо не карати, не позбавляти права керувати транспортними засобами, в зв`язку із добровільним відшкодуванням обвинуваченим завданої моральної шкоди в розмірі 25 тисяч гривень, від цивільного позову відмовляється.
Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю, заслухавши думку учасників судового провадження, з`ясувавши чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину цілком доведена і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи, має на утриманні одну неповнолітню дитину, відшкодував завдану моральну шкоду, віктимну поведінку потерпілого, який на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як пом`якшуючі його вину обставини, суд враховує щире каяття, визнання вини, відшкодування завданої моральної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд не встановив.
Враховуючи всі обставини по справі, позицію потерпілого, який просив суд не позбавляти волі обвинуваченого та не позбавляти його права керувати транспортними засобами, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою його визнано винним у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком два роки із зобов`язанням відповідно до ст. 76 КК України повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України судові витрати по справі слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
В зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_9 від позову, цивільний позов не розглядати.
Керуючись ст. 373-376 Кримінального процесуального кодексу України суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк 2 ( два) роки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.
Речові докази по кримінальному провадженню: автомобіль КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ТОВ «П`ятигори» - повернути у розпорядження ТОВ «П`ятигори» с. П`ятигори вул. Київська,38 Тетіївського району Київської області.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 , в зв`язку з відшкодуванням моральної шкоди, не розглядати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1