Ухвала
іменем україни
02 лютого 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретаріОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції, на вирок Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 року та вирок Апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2015 року в кримінальному провадженні № 0006079 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки

АДРЕСА_1 , такої, що не має судимості,
засудженої за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком місцевого суду ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки без позбавлення права керування транспортними засобами На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено на неї виконання обов`язків, передбачених пунктами 2 4 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.

Вирішено питання про судові витрати.

Апеляційний суд, скасувавши вирок місцевого суду в частині призначення основного покарання, постановив свій. За цим вироком ОСОБА_6 призначено за ч. 2 ст. 286 КК покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено на неї виконання обов`язків, передбачених пунктами 2 4 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винною у тому, що вона 25 жовтня 2014 року приблизно о 12.40 год., керуючи автомобілем «БМВ-Х3», рухаючись поблизу будинку № 2 по вул. Драгомірова в м. Києві, у порушення пунктів 2.3 б, 12.3 Правил дорожнього руху проявила неуважність, неправильно оцінила дорожню обстановку, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу та допустила наїзд на пішохода ОСОБА_7 .
У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_7 заподіяно тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати постановлені щодо ОСОБА_6 судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальністьта істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої через м`якість. Вважає, що апеляційний суд належним чином не перевірив та не спростував доводи апеляції прокурора про необхідність призначення засудженій додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав касаційні вимоги та просила призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК вирок апеляційного суду має бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, відповідати вимогам, зазначеним у статтях 374, 420 цього Кодексу.

У силу положень ст. 50 КК рішення суду про призначення покарання, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Як убачається з матеріалів справи, прокурор оскаржив вирок місцевого суду в апеляційному порядку в тому числі й через безпідставне не призначення ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Апеляційний суд, залишаючи без задоволення апеляційну скаргу прокурора в частині, що стосується додаткового покарання, послався у вироку на позитивні характеристики ОСОБА_6 та повне відшкодування заподіяної шкоди, тобто на ті ж обставини, що дали суду підстави для звільнення засудженої від відбування призначеного основного покарання з випробуванням. Окрім того, обґрунтовуючи своє рішення в цій частині, суд вказав, що ОСОБА_6 є студенткою факультету журналістики, і потерпілий просив не позбавляти її права керування автомобілем.

Проте, апеляційний суд не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_6 у нескладних дорожніх умовах, за відсутності вини інших учасників руху вчинила тяжкий злочин, унаслідок якого заподіяно тяжких тілесних ушкоджень особі похилого віку. Крім того керування транспортним засобом не є джерелом доходу засудженої та не пов`язано з її навчальною чи трудовою діяльністю, а думка потерпілого у цьому випадку не є визначальною, оскільки не стосується його інтересів.

Таким чином, апеляційний суд не навів достатніх мотивів для спростування доводів, викладених в апеляції прокурора, про те, що призначене засудженій покарання без позбавлення права керування транспортними засобами не відповідає тяжкості злочину та особі засудженої через м`якість.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати вказівки касаційного суду, доводи, викладені в апеляційній та касаційній скаргах прокурора, і постановити рішення відповідно до вимог закону.
У разі доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину в тому ж обсязі та тих самих даних про її особу, призначення засудженій покарання без застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами слід вважати неправильним і м`яким.

Керуючись статтями 433 436 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3