Справа № 373/2847/15-к
В И Р О К
Іменем України
11 грудня 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький кримінальне провадження за № 0000966 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області : 11.07.2008 за ч.1 ст.309 КК України, 30.01.2009 за ч.2 ст. 309 КК України, 02.11.2012 за ч.2 ст. 309 КК України, за що судимості не знято та не погашено у встановленому законом порядку, зареєстрованого та за проживаючого: АДРЕСА_1 , тимчасово перебуваючого в центрі реабілітації стаціонарного відділення закритого типу для нарко- та алкозалежних чоловіків «Дає життя», що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Артемівка, вул. Червоноармійська, 37,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 маючи не зняту та непогашену судимість за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, будучи засудженим 02.11.2012 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 309 КК України до чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком - три роки, на шлях виправлення не став та, перебуваючи на іспитовому строці знову вчинив злочин при наступних обставинах.

У серпні 2015 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, близько 20:00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до огородженої парканом території по АДРЕСА_2 , що належить ТОВ «Собин» та переконавшись, що його ніхто не бачить та за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан і в такий спосіб проник на вищевказану територію, де керуючись корисливим мотивом взяв дві металеві секції паркану та перекинув їх через огорожу за межі території господарства, а потім перекинув на інший бік ще одну секцію металевого паркану. В подальшому вказані три секції паркану ОСОБА_4 здав на пунк прийому металобрухту по АДРЕСА_2 , вирученими коштами розпорядився на власний розсуд.

Даною крадіжкою потерпілій особі ТОВ «Собин» завдвано майнову шкоду на загальну суму 228,00 грн., що визначається вартістю металобрухту, згідно довідки ФОП « ОСОБА_5 ».

В судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, а також визнав всі фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням.

На пропозицію прокурора, яку підтримав обвинувачений, суд у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України визначив недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, роз`яснивши правові наслідки такого порядку та постановив допитати обвинуваченого, дослідити довідку щодо вартості викраденого майна та документи, які характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 показав суду, що він не має постійної роботи та є наркозалежним, через це відчуває нестачу в коштах. Одного дня в серпні 2015 року він в пошуках металобрухту переліз через паркан та територію, що належить ТОВ «Собин», що знаходиться в м. Переяслав-Хмельницькому по вул. Героїв Дніпра, 38. Там він побачив складені металеві секції старого паркану, з них він взяв спочатку дві та перекинув через огорожу, а потім ще одну секцію також перекинув на інший бік та переліз назад через паркан в той самий спосіб. Викрадені металеві секції він залишив в хащах біля паркану, а вранці наступного дня на велосипеді перевіз їх до пункту прийому металобрухту та отримав за них кошти в сумі 205 грн., які в той же день витратив на придбання наркотиків та їжі.

Беручи до уваги визнання своєї вини обвинуваченим, аналізуючи його показання, та обставини викладені в обвинувальному акті, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю. Його дії кваліфіковані вірно.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним діяння, приймає до уваги особу винного, його ставлення до вчиненого, думку потерпілого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як встановлено, ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин проти власності.

Обставинами, які помякшують покарання винного є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось в негативному ставленні до вчиненого, засудженні ним своєї поведінки та наданні суду та слідству детальних та послідовних показань.

Обставиною, яка обтяжує покарання винного є рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_4 має не зняті та непогашені судимості за умисні злочини.

Останній раз ОСОБА_4 засуджений вироком Переяслав-Хмельницьким міськрайонного суду Київської області від 02.11.2012 за ч.2 ст. 309 КК України до чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком - три роки

Враховуючи вищевказані обставини, думку прокурора, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк передбачений санкцією ч.3 ст. 185 КК України, а остаточне покарання визначити шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком, відповідно до положень ч.1 ст. 71 КК України.

Оскільки злочин вчинений під час іспитового строку, встановленого попереднім вироком, суд дійшов висновку про не можливість виправлення та перевиховання винного без ізоляції його від суспільства.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залученння експерта відсутні.

Відомості про речові докази прокурором не надані.

З огляду на відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, сім`ї та постійної роботи, існують ризики того, що він може залишити місце свого тимчасового перебування реабілітаційний центр «Дає життя» та ухилитись від відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому суд задовольняє частково клопотання прокурора та одночасно з ухваленням вироку застосовує до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02.11.2012, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням, остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків визначити - чотири роки один місяць позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки:

-не відлучатись без дозволу суду з місця свого перебування, яким є центр реабілітації стаціонарного відділення закритого типу для нарко- та алкозалежних чоловіків «Дає життя», що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Артемівка, вул. Червоноармійська, 37.

-прибувати за кожною вимогою до суду.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду.

Суддя ОСОБА_1