Апеляційний суд Рівненської області
______________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2012 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати по розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого судді - Полюховича О.І. суддів Іващука В.Я., Баглика С.П.

з участю: прокурора Дмітрієва Ю.В.

захисника адвоката ОСОБА_1

обвинуваченого - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Рівне апеляцію захисника - адвоката ОСОБА_3 на постанову Сарненського районного суду від 15 березня 2012 року .

Цією постановою задоволено подання старшого слідчого СВ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області. ОСОБА_2, який народився 1 червня 1992 року в м.Сарни, громадянину України, ІНФОРМАЦІЯ_1, не одружений, працюючий вчителем інформатики Сарненської вечірньої школи, раніше не судимий, проживаючому в ІНФОРМАЦІЯ_2 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

ОСОБА_2 органом досудового слідства інкримінується те, що він 13 лютого 2012 року приблизно о 18 год в м.Сарни у невстановленої особи незаконно придбав наркотичний засіб, бупренорфін масою 0.0574грм з метою збуту. 14 лютого 2012 року приблизно о 8 год ОСОБА_2 зазначений наркотичний засіб проніс на територію Катеринівської ВК-46 з метою збуту і був затриманий працівниками виправної установи.

В поданій апеляції захисник - адвокат ОСОБА_3 просить постанову суду першої інстанції скасувати як незаконну і відмовити в задоволенні подання .

В обґрунтування апеляції захисник вказав, що ні слідчий в своєму поданні, ні суд першої інстанції в постанові не вмотивував свого рішення про необхідність обрання ОСОБА_2 найсуворішого запобіжного заходу. ОСОБА_3 наголосив, що судом залишено поза увагою, що ОСОБА_2 не ухилявся та не мав наміру ухилятися від слідства та суду, не перешкоджає встановленню істини у справі, працевлаштований, позитивно характеризується по місцю роботи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та захисника-адвоката ОСОБА_1, які просять постанову Сарненського районного суду скасувати, думку прокурора про залишення апеляції без задоволення, а постанови суду без зміни, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

___________________________________________________________________________________________________

Справа №10-1790/72/2012р. головуюча в 1-й інстанції Галінська В.В.

Категорія: ст.165-2 КПК України доповідач - Полюхович О.І.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За розясненнями постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року „Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" (з змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11червня 2004 року № 10, від 24 жовтня 2008 року № 15) :

- (п.3) взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у звязку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжи заходи, передбачені ст. 149 КПК, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов'язків, що випливають із ч.2 ст. 148 КПК, і його належної поведінки.

- (п.13) обов'язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш мякі запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Як розяснено в зазначеній постанові Пленуму Верховного Суду України суди при вирішенні питань, повязаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту мають додержувати вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим. 04.ХІ.50), і ст. 14 КПК, відповідно до яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

За ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішенні Європейського суду №41088/05 від 11 липня 2006 року «Бойченко проти Молдови»(«Boicenco v Moldova») зазначено, що суди, ухвалюючи рішення про тримання заявника під вартою й продовження строку останнього, посилалися на відповідну норму закону, не вказуючи підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі , переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, Вони також не намагалися спростувати доводи захисту заявника…

Таку ж позицію Європейський суд послідовно займав і по багатьох інших справах.

Ні слідчий, ні прокурор в суді не надали ніяких законних доводів для переконання суду в тому, що ОСОБА_2 ухиляється від слідства та може ухилитися від суду, перешкоджатиме вставленню істини по справі, продовжуватиме вчиняти нові злочини. Таких доводів не містить і постанова суду першої інстанції від 15 березня 2012 року.

Судом не обговорено та залишено поза увагою аргументи захисту про відмову в задоволенні подання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанову Сарненського районного суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_2 необхідно скасувати і відмовити старшому слідчому СВ Сарненського РВ у задоволенні даного опдання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, рішенням Європейського суду №41088/05 від 11 липня 2006 року «Бойченко проти Молдови»(«Boicenco v Moldova») , колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника-адвоката ОСОБА_3 задовольнити .

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 15 березня 2012 року про обрання запобіжного заходу ОСОБА_2 у вигляді взяття під варту скасувати, в задоволенні подання старшого слідчого СВ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області відмовити.

Звільнити ОСОБА_2, 1992р.н. з під варти негайно, із залу суду.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6