Справа № 567/1234/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.12.2015 рокум. Острог
Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1
з участю : прокурора ОСОБА_3
потерпілого- ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кутянка Острозького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, одруженого, із середньою освітою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України,-
ОСОБА_5 08.11.2015р. близько 20:00год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул. Островського в м. Острог Рівненської області, неподалік автобусної зупинки, що розташована по праву сторону автодороги в напрямку руху до повороту на вул. І.Франка, шляхом демонстрації газобалонного пневматичного багатозарядного пістолету моделі «РМ Makarov» № НОМЕР_1 , який за своїми зовнішніми конструктивними особливостями схожий на бойовий пістолет «Макарова», супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, направив ствол вказаного пристрою в сторону ОСОБА_4 , який сприйняв названу демонстрацію зброї як залякування позбавленням його життя, при цьому даний факт, зважаючи на темну пору доби та перебування ОСОБА_5 з явними ознаками алкогольного сп`яніння створював потерпілому ОСОБА_4 реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози і об`єктивно сприймався потерпілим як небезпека для його життя,
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 129 КК України, тобто погроза вбивством.
30.11.2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 було досягнуто угоди про примирення, в якій зазначено формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація за ч. 1 ст. 129 КК України, істотні для кримінального провадження обставини та узгоджене покарання, яке повинен понести обвинувачений.
Згідно умов вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.129 КК України в обсязі підозри у судовому провадженні; потерпілий визнав, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення для нього збитки відшкодовані в повному обсязі.
Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди в межах санкції ч.1 ст.129 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік з покладення обов`язків передбачених п.п.2,3 ст. 76 КК України
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про примирення, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 , підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та просить затвердити угоду.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав угоду про примирення із обвинуваченим, просив її затвердити та пояснив, що укладення угоди є добровільним, на нього не чинився будь-який тиск чи примус при її підписанні. Наслідки затвердження угоди йому зрозумілі.
Суд, розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно із ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.129 КК України та загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Судом, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Водночас судом з`ясовано, що сторони угоди повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені ч. 5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.
Враховуючи викладене, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд в підготовчому судовому засіданні визнав доведеним, що ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч.1 ст. 129 КК України, та оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України, враховуючи доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Судові витрати за проведення судово-балістичної експертизи на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 314,373,374,475 КПК України суд, -
засудив :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені п. 2,3 ч. 1 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-балістичної експертизи в сумі 491 грн. 04 коп.
Речовий доказ - газобалонний пневматичний багатозарядний пістолет моделі «РМ Makarov» № НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили, знищити.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1