Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 1-413/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Патій Н.А.,

з участю прокурора Карп'юк І.М.,

захисника неосуднго ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

законного представника потерпілого ОСОБА_3-ОСОБА_4, представника потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальну справу про застосування примусових заходів медичного характеру відносно неосудного:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_3, інваліда дитинства по зору 3 групи, неодруженого, не судимого, невійськовозобов'язаного, прож. в ІНФОРМАЦІЯ_4,

- що вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 156 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

На початку травня 2009 року, на вулиці Князя Романа в м. Рівне, неподалік від магазину «Шипшина», ОСОБА_1 запропонував неповнолітньому ОСОБА_6, який не досяг шістнадцятирічного віку, зайнятись оральним сексом, але свої злочинні наміри не довів до кінця по незалежним від нього причинам, тому-що неповнолітній ОСОБА_6 сказав йому, що покличе на допомогу працівників міліції, після чого ОСОБА_1 зник з місця події.

На початку листопада 2009 року, на вулиці Соборній в м. Рівне, неподалік від Кооперативного технікуму, ОСОБА_1 запропонував неповнолітньому ОСОБА_3, який не досяг шістнадцятирічного віку, зайнятись оральним сексом, але свої злочинні наміри не довів до кінця по незалежним від нього причинам, тому-що неповнолітній ОСОБА_3 сказав йому, що покличе на допомогу працівників міліції, після чого ОСОБА_1 зник з місця події.

23 грудня 2009 року приблизно в 14 годин 30 хвилин в приміщенні магазину «Аншлаг», що розташований по вул. Соборній в м. Рівне, ОСОБА_1, намагався доторкнутися до статевих органів неповнолітнього ОСОБА_3 та пропонував йому зайнятися оральним сексом, але свої злочинні наміри не довів до кінця з незалежних від нього причин, тому-що неповнолітній ОСОБА_3 звернувся за допомогою до присутніх в магазині людей, після чого ОСОБА_1 був затриманий.

31 грудня 2009 року СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, відносно ОСОБА_1, порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 в зв'язку з психічним захворюванням не був допитаний судом по обставинам вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України.

Захисник неосудного ОСОБА_1-ОСОБА_2. заявив суду, що вина неосудного ОСОБА_1 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України, повністю доведена доказами зібраними по кримінальній справі, в зв'язку з чим просиь суд не досліджувати докази по справі, які ними не оспорюються. Проти застосування заходів медичного характеру до неосудного ОСОБА_1 у виді примусового лікування у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом не заперечує.

Прокурор та представники неповнолітнього ОСОБА_3 також не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, а тому суд визнав за недоцільне досліджувати докази по справі які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, з'ясувавши у учасників судового розгляду чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, дослідити висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи та характеризуючі матеріали на неосудного ОСОБА_1

- за висновками амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_1 страждає хронічним психічним захворюванням-у формі шизофренії з патологією потягів, сексуальними перверзіями, в силу чого не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними при скоєнні інкримінованих йому діянь. За станом психічного здоров'я ОСОБА_1 потребує примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст 156 КК України як замах на вчинення вчинення розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.

В той-же час в зв'язку з психічним захворюванням ОСОБА_1 не є суб'єктом вище зазначеного злочину, тому-що відповідно до вимог ст. 18 КК України, суб'єктом злочину є фізична осудна особа, а ОСОБА_1 є фізичною неосудною особою.

ОСОБА_1 має постійне місце проживання, є інвалідом дитинства по зору 3 групи, раніше не судимий, по місцю навчання і проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Таким чином судом встановлено, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 156 КК України,-як вчинення розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, мало місце і вчинено воно ОСОБА_1 в стані неосудності, що виключає застосування до нього покарання, тобто ОСОБА_1 є неосудною особою, і до нього слід застосувати, відповідно до вимог ст.ст. 93, 94 КК України, заходи медичного характеру-госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 93, 94, КК України, 416,419,420,421 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до неосудного ОСОБА_1 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту оголошення постанови.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_7