АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 212/8542/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/695/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 18 вересня 2015 року за № 0002619, за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця,
громадянина України, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , постійного місця мешкання не має,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд кримінального провадження в тому ж суді зі стадії підготовчого судового засідання.

Оскаржуваною ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, було повернуто прокурору Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для виконання вимог ст. 291 КПК України.

В обґрунтування свого рішення суд послався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме взагалі не містить формулювання обвинувачення, яке інкримінується останньому і від якого він буде захищатись в суді, зокрема, в обвинувальному акті не вказано місце вчинення кримінального правопорушення; не зазначено, чи встановлювався обвинуваченому графік виконання громадських робіт, чи ознайомлений він з ним, чи був допущений до роботи, як виконувався вказаний графік; не зазначено, чи попереджався ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за порушення умов та порядку відбування покарання у виді громадських робіт.

Крім того, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 взагалі не містить відомостей щодо місця проживання чи перебування обвинуваченого. При цьому, сам ОСОБА_6 пояснив, що мешкає в районі 44-го кварталу у м. Кривому Розі, а за адресою АДРЕСА_1 не мешкає понад три роки.

А також в долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не в повному обсязі зазначені процесуальні дії, проведенні в ході досудового розслідування.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні посилається на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 складений згідно вимог ст. 291 КПК України та не містить недоліків, що перешкоджають призначенню провадження до судового розгляду.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції в ухвалі про повернення обвинувального акту не вказано, які недоліки та в який строк необхідно усунути, оскільки проведення будь-яких слідчих або інших процесуальних дій, крім тих, що зазначені в ухвалі у кримінальному провадженні не допускається.

Повернення обвинувального акту із вказаних судом підстав, на думку прокурора у кримінальному провадженні, не сприяє розгляду кримінального провадження в розумні строки.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами апеляційного розгляду подані не були.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив повернути обвинувальний акт з додатками на новий судовий розгляд; обвинувачений не заперечував проти апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні та покладався на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні може прийняти рішення про повернення обвинувального акту у випадку, якщо останній не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Аналізуючи з урахуванням доводів апеляційної скарги підстави, з яких обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 був повернутий прокурору, колегія суддів вважає, що висновок суду про невідповідність цього обвинувального акту вимогам закону є обґрунтованим.

Так, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема відомості про місце проживання обвинуваченого.

У той же час у вищезгаданому обвинувальному акті, а саме, в анкетних даних ОСОБА_6 невірно зазначені відомості про його місце проживання, що не тільки є порушенням вимог закону до форми та змісту цього процесуального документу, але й одночасно унеможливлює належний виклик його до суду та вирішення питання про його привід.

Більш того, обвинувачений в ході судового розгляду не зміг вказати суду конкретне місце свого проживання та зазначив, що за вказаною адресою реєстрації вже не мешкає тривалий час.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначене порушення є належною та достатньою підставою для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, оскільки наведені у ній доводи правильності цього висновку не спростовують.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, відповідно до якої обвинувальний акт повинен обов`язково містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, і згідно положень, викладених у п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України.

Проте обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не містить формулювання обвинувачення, в ньому викладено лише фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України.

Окрім цього, згідно п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Зокрема, реєстр матеріалів досудового розслідування, як процесуальний документ фіксування кримінального провадження є інформаційним додатком до обвинувального акту, який містить відомості про рух утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження.
Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити повний опис усіх без виключення дій і прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування.
Як вбачається з матеріалів провадження, в реєстр матеріалів досудового розслідування (а.к.п. 2) процесуальні дії, проведенні в ході досудового розслідування, зазначені не в повному обсязі.

На думку колегії суддів, порушення вимог закону щодо повноти змісту реєстру матеріалів досудового розслідування, є одним з критеріїв невідповідності обвинувального акту ст. 291 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно та законно прийшов до висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору для приведення його у відповідність, згідно з вимогами ст. 291 КПК України.
Разом з тим, не зазначення в ухвалі суду першої інстанції вказівки про те, у який термін прокурор повинен усунути вказані судом недоліки, не може вважатися порушенням норм КПК України та впливати на правильність судового рішення в цілому, оскільки фактично всі вимоги кримінального процесуального закону при постановлені ухвали судом першої інстанції були виконані.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а обвинувальний акт повинен бути повернутий прокурору для усунення встановлених недоліків.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженнізалишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 18 вересня 2015 року за № 0002619, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, повернуто прокурору Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4