Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/7868/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в залі суду кримінальне провадження № 0002891 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Криве Озеро, громадянина України, освіта вища, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 - 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
07.05.2015р. інспектор інспекції енергонагляду дільниці № 2 ПАТ Миколаївобленерго філії м. Миколаєва ОСОБА_4 , виконуючи свої службові обов`язки, за результатами проведених перевірок за адресою: АДРЕСА_2 у приватного споживача ОСОБА_6 , зафіксував факт приховування абонентом ОСОБА_6 показань приладу обліку електроенергії та вручив останньому відповідне повідомлення.

Після цього у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди для себе за списання заборгованості за спожиту електроенергію з ОСОБА_6

28.05.2015р. реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 надати йому неправомірну вигоду грошові кошти у сумі 2700 грн. за вчинення ним дій із використанням даних йому повноважень сприяння у списанні заборгованості за спожиту електроенергію з ОСОБА_6 , на що останній погодився.

Після цього, ОСОБА_4 звернувся до начальника дільниці енергоінспекції № 2 ПАТ Миколаївобленерго філії м. Миколаєва ОСОБА_7 з пропозицією надати йому допомогу у списанні заборгованості за спожиту електроенергію з ОСОБА_6 за винагороду, на що ОСОБА_7 погодився.

11.06.2015р. близько 18 год. 45 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на подвір`ї буд. АДРЕСА_2 , діючи під контролем правоохоронних органів,

передав інспектору інспекції енергонагляду дільниці № 2 ПАТ Миколаївобленерго філії м. Миколаєва ОСОБА_4 неправомірну вигоду у розмірі 2600 грн. за списання заборгованості за спожиту електроенергію з ОСОБА_6 .

Одразу після одержання ОСОБА_4 від ОСОБА_6 неправомірної вигоди, працівниками правоохоронних органів ОСОБА_4 був затриманий та в останнього вилучені грошові кошти.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 , обвинувачується органом досудового розслідування в одержанні службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно правової форми неправомірної вигоди за вчиненні дій або бездіяльність наданих їй повноважень в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 - 3 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором прокуратури Центрального району м. Миколаєва та підозрюваним ОСОБА_4 , згідно якої підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, співпрацювати з правоохоронними органами та сприяти розслідуванню кримінального правопорушення, відшкодувати процесуальні витрати визначені вироком. Обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, які обтяжують покарання відсутні. Крім того, сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 3 ст. 368 - 3 КК України, у виді штрафу у розмірі 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 3 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого та прокурора про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь яких обставин, які примусили прокурора та обвинуваченого погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному проваджені можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 3 КК України, яке враховуючи положення ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Суд в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості , укладеної 11.08.2015р. в кримінальному провадженні між прокурором Центрального району м. Миколаєва та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог ст. 182 п. 11 КПК України суд приходить до висновку про необхідність повернення грошових коштів у сумі 35 000 (тридцять п`ять тисяч ) грн. внесених ОСОБА_4 17.06.2015 року по квитанції № 0.0.398637112.1 в якості застави - ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Угоду про визнання винуватості, укладену 11.08.2015 р. між прокурором прокуратури Центрального району м. Миколаєва та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 - 3 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 12750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість експертних досліджень:

- висновок експерта № 781 від 31.07.2015 р. - 2304 грн. 00 коп.;

- висновок експерта № 826 від 31.07.2015р. - 859 грн. 32 коп.;

- висновок експерта № 1135 від 15.07.2015р. - 768 грн. 00 коп.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави в сумі 35000 грн. залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили грошові кошти у сумі 35 000 (тридцять п`ять тисяч ) грн. внесені ОСОБА_4 17.06.2015 року по квитанції № 0.0.398637112.1 повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1