Справа № 11-570/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 09.06.2010
УХВАЛА

Іменем України

09 червня 2010 р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Беха О.М.,

суддів - Матюшка М.П., Рудніченко О.М.,

з участю прокурора - Нечепоренко С.П.,

потерпілого - ОСОБА_1,

захисників - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

засуджених - ОСОБА_4. ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями прокурора, що брав участь в розгляді справи судом першої інстанції (далі прокурор), захисника ОСОБА_2, засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_5, потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_1 на вирок Киево -Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2010 року, -

встановила : Даним вироком засуджено

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Росія, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

за ч.2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців без конфіскації майна;

за ч.2 ст.15, ч.З ст.289 КК України у вигляді позбавлення волі строком -:а 7 років без конфіскації майна.

На підставі ст.70 КК України, призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі отроком на 7 років б місяців без конфіскації майна.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ЗО, раніше не судимого, за ч.2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців без конфіскації майна;

за ч.2 ст.15, ч.З ст.289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 років без конфіскації майна.

На підставі ст.70 КК України, призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі отроком на 7 років б місяців без конфіскації майна.

Вирішено питання цивільних позовів, судових витрат і речових доказів.

Відповідно до вироку суду, 7 квітня 2009 року близько 00 годин 10 хвилин, ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, діючи газом та за попередньою змовою з ОСОБА_4, який теж перебував в стані алкогольного сп'яніння, з метою скоєння розбійного нападу, біля будинку культури, що в м. Васильків Київської області, попередньо домовились з водієм автомобіля марки «Опель - Аскона», д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_1, про те, по він за 80 грн. відвезе їх з м.Васильків Київської області до смт.Чабани Києво-Святошинського району Київської області, не маючи наміру розраховуватись З водієм ОСОБА_1 за виконану ним роботу. Коли водій ОСОБА_1 Близько 01 години відмовився виконувати вимогу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 оперувати автомобіль іншим маршрутом, зупинив автомобіль на автодорозі неподалік будинку №6Б по вул.Машинобудівників в смт. Чабани Києво Святошинського району Київської області, то ОСОБА_5, діючи разом та за

попередньою змовою з ОСОБА_4 .В., вчинили розбійний напад на Голова ненка А.В., в процесі якого ОСОБА_4, накинув на шию потерпілому мотузку, яку він витягнув із свого верхнього одягу з метою придушити ОСОБА_1, але потерпілий встиг підставити під мотузку руку і за допомогою канцелярського ножа перерізав її, а ОСОБА_5 в цей час намагався нанести удари по голові потерпілому принесеним з собою предметом, схожим на кухонну сокирку для розділки м'яса. ОСОБА_5 наніс декілька ударів потерпілому ОСОБА_1 в область грудної клітини праворуч, в область правого плеча та лобно-тім'яно-скроневу область рукояткою сокири, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді: садна на передній поверхні грудної клітини праворуч, двох синців в правій лобно-тім'яно-скроневій ділянці та правого плеча, які відповідно до висновку судово - медичної експертизи за № 180/Д від 18.05.2009 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Решта ударів вказаним предметом прийшлись в декоративну оббивку стелі салону автомобіля та призвело до механічних пошкоджень, що завдало володільцю автомобіля - ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 3284, 25 грн., що становить вартість проведення відновлюваного ремонту транспортного засобу. Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вийшли з салону автомобіля, не розрахувавшись з водієм за виконану ним роботу, та з місця скоєння злочину зникли.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 7 квітня 2009 року близько 01 годин 20 хвилин, ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, діючи разом та за попередньою змовою з ОСОБА_4, який теж перебував в стані алкогольного сп'яніння, з метою скоєння повторного незаконного заволодіння автотранспортом та поверненням його на свою користь, перебуваючи в смт. Чабани Києво - Святошинського району Київської області, сіли до салону легкового автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7М, попередньо домовившись з водієм автомобіля, що він відвезе їх з смт. Чабани Києво - Святошинського району Київської області до ТРЦ «Магеллан», що в м. Києві. Коли автомобіль рухався по вул. Васильківській неподалік будинку №45, ~о в с. Новосілки Києво - Святошинського району Київської області, то ОСОБА_5, діючи разом з ОСОБА_4, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, в супереч волі власника транспортного засобу, вчинили замах на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з насильством, що є небезпечним для життя чи здоров' я потерпілого, в процесі якого, ОСОБА_4, знаходячись на задньому сидінні автомобіля праворуч від водія, взявши в праву руку предмет схожий на кухонну сокирку для розділки м'яса, який він приніс з собою, наніс ним один удар в область потиличної частини голови потерпілому ОСОБА_7, чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в потиличній ділянці голови, яке відповідно висновку судово - медичної експертизи за № 181/Д від 15.05.2009 року відносить до легкого тілесного ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров'я. Після чого ОСОБА_4 намагався ще декілька раз нанести удари вказаним предметом в область голови потерпілого ОСОБА_7, але йому це не здалось, так як удари прийшлись в оббивку стелі салону автомобіля, чим були заподіяні механічні пошкодження та завдано власнику автомобіля матеріальну шкоду на суму 389, 61 грн., що складається з проведення відновлюваного ремонту транспортного засобу. Після чого ОСОБА_5, діючи разом з ОСОБА_4, намагались заволодіти належним гр. ОСОБА_7, автомобілем марки «ВАЗ 21093» ~.н.з. 54650 КН, вартість якого, згідно висновку експерта за №401 А від 11.05.2009 року, складає 31 864, 14 грн., але свій злочинний намір не змогли довести до кінця по незалежних від них причинах, тому що власник автомобіля Г_ис О.М., вирвавши з рук ОСОБА_4 предмет схожий на кухонну сокирку для розділки м'яса вискочив з салону автомобіля та забрав ключі з замка запалювання. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вийшли із салону автомобіля та зникли з місця скоєння злочину.

Не оспорюючи кваліфікації дій засуджених та доведеність їх вини, прокурор апеляцію вносить в зв'язку з невідповідністю покарання, призначеного гудом, ступеню тяжкості злочинів, особам засуджених, внаслідок його м'якості -невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи та невірним застосуванням кримінального закону, а також безпідставним частковим задоволенням позову потерпілого ОСОБА_7 Просить суд вирок скасувати та постановити новий, яким визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні - злочинів, передбачених ч.2 ст.187 КК України, ч.2 ст.15, ч.З ст.189 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.187 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності; за і.2 ст.15, ч.3 ст.289 КК України у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить на праві власності.

На підставі ст..70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187 КК України, ч.2 ст.15, ч.3 ст.18 9 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.187 КК України у вигляді 8 років б місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності; за ч.2 ст.15, ч.3 ст.28 9 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить на праві власності.

На підставі ст..70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області 1003,48 грн. витрат за експертні роботи та стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області 1003,48 грн. витрат за експерті роботи.

Задовольнити цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди в повному обсязі з урахуванням відшкодованого добровільно.

В апеляції захисник ОСОБА_2 просить вирок щодо його підзахисного ОСОБА_4 скасувати, справу направити на додаткове розслідування в органи досудового слідства, змінити міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з тримання під вартою на підписку про невиїзд з постійного місця проживання. Вважає, що дії підсудних досудовим та судовим слідством кваліфіковані не вірно, та кваліфікація їх дій за ч.2 ст.187, ч.2 ст.15; ч.3 ст.289 КК України не знайшла свого підтвердження під час проведення досудового та судового слідства, навіть не дивлячись на визнання засудженими своєї вини.

В апеляції засуджений ОСОБА_4 не погоджуючись з винесеним щодо нього вироком просить його скасувати та направити справу на новий судовий розгляд, змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на підписку про невиїзд. Звертає увагу, що його покази на досудовому слідстві були отримані за допомогою морального та фізичного тиску, які в судовому засіданні він змінив та надав правдиві. Потерпілим повністю була відшкодована моральна та матеріальна шкода, ніяких претензій в них до підсудних не залишилось, тобто відбулось примирення.

В апеляції та доповненні до неї засуджений ОСОБА_5 просить вирок щодо нього скасувати, а справу направити на додаткове розслідування в органи досудового слідства, змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на підписку про невиїзд з постійного місця проживання. Вважає винесений вирок незаконним, необ'єктивним та необґрунтованим, вина по інкримінованим йому злочинам була визнана ним під здійсненням морального, психологічного та фізичного тиску про що свідчать неодноразові покази на досудовому і судовому слідстві, заяви до суду про здійснення на нього тиску, а також медична довідка про перелом щелепи, яка приєднана до матеріалів справи. Звертає увагу, що суд першої інстанції справу розглядав неповно і необ'єктивно, тільки з боку потерпілих, без врахування презумпції невинності підсудних. Також було допущено ряд помилок під час досудового слідства, що істотно вплинули на кваліфікацію злочинів та за них призначено міру покарання. Потерпілі ніяких матеріальних і моральних претензій до нього не мають, одночасно просили суд суворо не карати і міру покарання обрати без утримання під вартою. Крім того, звертає увагу, що в нього кровоточаща виразка шлунку, в зв'язку з чим його було звільнено з лав збройних сил України. Це захворювання приносить йому тяжкі муки і є небезпечним для життя.

В запереченні на апеляцію засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_1 вважає винесений вирок щодо їх занадто м'яким, звертає увагу що засуджені під час скоєння злочину знаходились в стані алкогольного сп'яніння, можливо навіть під дією наркотиків, діяли злагоджено та швидко, але не змогли через свій стан алкогольного сп'яніння вбити потерпілого, який під час проходження військової служби займався боротьбою. Ніяких вибачень зі сторони засуджених не чув, тому підтримує апеляцію прокурора та просить її задовольнити.

Заслухавши доповідача, думку засуджених, що підтримали свої апеляції, захисників, які також підтримали апеляції засуджених та апеляцію захисника ОСОБА_2, апеляцію прокурора не підтримали та просили її залишити без задоволення, прокурора та потерпілого ОСОБА_1 які підтримали апеляцію прокурора, проти задоволення апеляції засуджених та захисника ОСОБА_2 заперечували, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції засуджених та захисника ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, а апеляцію прокурора задовольнити частково по наступним підставам.

Висновок суду про винуватість засуджених у вчиненні інкримінованих злочинів за обставин, встановлених судом, є правильним, оскільки відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований сукупністю розглянутих у судовому засіданні доказів, які досліджені, належно оцінені судом та детально викладені у вироку.

Доводи у апеляції захисника ОСОБА_2 про те, що досудове слідство та судовий розгляд у справі проведені однобічно, а висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на суперечних доказах, є безпідставними. Як встановлено перевіркою матеріалів справи, досудове слідство і судовий розгляд проведені з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, а викладені у вироку висновки про винність ОСОБА_4 у вчинені злочинів, за який він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та детально наведеними у вироку доказами.

Твердження в апеляціях засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про те, що вирок суду є незаконним, необ'єктивним та необґрунтованим, вина по інкримінованим їм злочинам була визнана ними під здійсненням морального, психологічного та фізичного тиску про що свідчать неодноразові покази на досудовому і судовому слідстві, заяви до суду про здійснення на них тиску, а також медична довідка про перелом щелепи у ОСОБА_5, яка приєднана до матеріалів справи, спростовуються наявною в матеріалах справи, постановою помічника прокурора Києво-Святошинського району від 20.10.2009 року про відмови в порушенні кримінальної справи (а.с.180-181) по заявам засуджених про застосування до них недозволених методів дізнання та слідства.

Доводи засудженого ОСОБА_5Л,, викладені в апеляції про те, що суд першої інстанції справу розглядав неповно і необ'єктивно, тільки з боку потерпілих, без врахування презумпції невинності підсудних, колегія вважає необґрунтованими, оскільки під час судового слідства засуджений ОСОБА_5, як і засуджений ОСОБА_4 повністю визнали свою вину у скоєних злочинах, визнали кваліфікацію своїх дій.

Окрім того, колегія вважає, що доводи, викладені в апеляції прокурора про те, що суд призначив засудженим покарання не відповідне тяжкості злочину та осіб засуджених, є надуманими. Оскільки судом засудженим призначено покарання відповідно до вимог ст.64, 65 КК України, при цьому враховано ступінь тяжкості вчинених ними злочину, дані про їх осіб. Підстав для зміни покарання нема.

Будь-яких порушень кримінального закону при призначенні покарання, судом першої інстанції допущено не було.

Також колегія вважає, що підстави для зміни запобіжних заходів щодо підсудних - +відсутні.

Але при вирішення судом першої інстанції питання щодо судових витрат було допущено порушення вимог діючого законодавства, оскільки судові витрати з засуджених необхідно стягнути в дольовому порядку, а не солідарно, як це постановив суд, тому вирок в цій частині необхідно змінити та стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області по 1003, 48 грн. з кожного. В решті вирок необхідно залишити без змін.

Виходячи з вищевикладеного, колегія приходить до висновку, що апеляції засуджених та захисника ОСОБА_2 не підлягають до задоволення, а апеляція прокурора - до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.34 5, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляції засуджених та захисника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляцію прокурора - задовольнити частково.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2010 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частині вирішення питання щодо судових витрат змінити. Стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області по 1003, 48 грн. з кожного. В решті вирок залишити без змін.

СУДДІ :