Справа №489/3482/15-к 27.08.2015 27.08.2015 27.08.2015
Провадження № 11-кп/784/634/15 Категорія ст. 185 ч. 1 КПК України
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючої: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_5
- неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 засуджено.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
законний представник
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6
захисник ОСОБА_9
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції і вимог апеляційної скарги.
Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2015 року неповнолітнього обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, учня Миколаївського професійного машинобудівного ліцею, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в гуртожитку на АДРЕСА_2 , ,

- засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України неповнолітнього ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього передбачених п. п. 3, 4 ст. 76 КК України обов`язків: з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання га навчання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 18 316 грн. 25 коп. на відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином.

Вирішено питання щодо речового доказу.

В апеляційній скарзі законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 просить змінити даний вирок та стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_12 на користь ОСОБА_11 на відшкодування матеріальної шкоди по 9 158 грн. 13 коп. з кожного.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 вважає, що при вирішенні питання про відшкодування шкоди судом порушено положення ст. 1179 ЦК України про те, що у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування шкоди, ця шкода відшкодовується її батьками.

Посилається на встановлення судом, що батьки обвинуваченого ОСОБА_6 та матір ОСОБА_12 проживають окремо (батько - в с. Лоцкине Баштанського району, а мати у с. Яськи Біляївського району Одеської області); що неповнолітній зареєстрований та проживає з матір`ю; що батько сплачує на користь матері аліменти на утримання обвинуваченого.

І твердить, що відповідно до ст. 1179 ЦК України батько і мати зобов`язані відшкодовувати шкоду, завдану їх сином, у рівних частках.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
13.02.2015 року у вечірній час (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , маючи умисел, направлений на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно викрав майно ОСОБА_11 , а саме:

-10 000 російський рублів, що за курсом НБУ станом на 13.02.2015 року після 14:00 год. відповідало 3 921 грн.;

-500 євро, що за курсом НБУ станом 13.02.2015 року після 14:00 год. відповідало 14 695,25 грн.

Таким чином ОСОБА_7 завдав ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 18 616,25 грн.

Після чого ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, доводи законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 на підтримку апеляційної скаргипершого, заперечення прокурора ОСОБА_8 проти апеляційної скарги законного представника; дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000971; обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає її підлягаючою задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 6 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої їй злочином, вчиненим неповнолітнім ОСОБА_7 суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався.

Так, суд залишив поза увагою положення ч. 2 ст. 1179 ЦК України, відповідно до яких у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Матеріали справи містять відомості про наявність у неповнолітнього ОСОБА_7 батька ОСОБА_6 (що проживає в с. Лоцкине Баштанського району), і матері ОСОБА_12 проживають окремо (батько - в с. Лоцкине Баштанського району (що проживає в с. Яськи Біляївського району Одеської області), які хоча і проживають окремо, проте обидва приймають участь у його вихованні та утриманні. Ніхто з них не позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_7 .

За такого суд першої інстанції мав вирішити цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 з урахуванням вимог ч. 2 ст. 1179 ЦК України щодо відшкодування шкоди, завданої неповнолітньою особою.

З огляду на наведене вирок суду в частині вирішення цивільного позову не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з направленням цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 9 ч. 6, 405, 407, 424, 426, 532, 376 ч. 2 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 червня 2015 року відносно неповнолітнього ОСОБА_7 скасувати в частині вирішення цивільного позову.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої їй злочином, вчиненим неповнолітнім ОСОБА_7 направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині зазначений вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4