Провадження 1-кс/127/8147/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , за відсутності клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксації, розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Джанкой, АР Крим, українець, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке мотивує тим, що у нього в провадженні перебувають матеріали досудового розслідування внесені в ЄРДР №0000118 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408, ч. 2 ст. 402 КК України.

Крім того, дане клопотання мотивується і тим, що ОСОБА_4 з 04 листопада 2011 року проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді командира військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «підполковник».

Відповідно до Директиви Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» (далі Директива №Д-1), яка 07 травня 2014 року була розміщена на офіційному сайті Міністерства оброни України, у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 повинні були прибути до пунтку збору у військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.

Проте, підполковник ОСОБА_4 в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 58, 59, 66, 67 Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п. п. 7, 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (далі ПС ЗС України) від 22.04.2014 №53 «Про виконання заходів передислокації військової частини НОМЕР_1 на фонди військової частини НОМЕР_3 », Плану тимчасової передислокації військових частин ПС ЗС України з території АРК, затвердженого 19.04.2014 командувачем ПС ЗС України, бажаючи передати військову частину НОМЕР_1 разом з наявній в ній військовим майном, вжив заходів до переходу особового складу військової частини НОМЕР_1 до лав Збройних Сил Російської Федерації з умислом на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, що виразилось в наданні іноземній державі Російській Федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, таким чином, вирішив стати на злочинний шлях, та у визначені Директивою №Д-1 строки не прибув до пункту збору військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , вчинивши дезертирство, тобто не з`явився на службу, з метою ухилитись від проходження військової служби.

З цією метою 15 березня 2014 року підполковник ОСОБА_4 , знаючи, що територію Автономної Республіки Крим займають військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, остаточно вирішив надавати допомогу в проведенні підривної діяльності проти України та, з`ясувавши, хто з військовослужбовців Збройних Сил України налаштований виконати військову присягу, Статути Збройних Сил України та Закони України, заборонив пропускати до військової частини НОМЕР_1 капітанів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , майора ОСОБА_9 та прапорщика ОСОБА_10

16 березня 2014 року, підполковник ОСОБА_4 , вирішив показати свою відданість та готовність в надані допомоги іноземній державі Російській Федерації , приурочивши свої дії до дня проведення незаконного референдуму в Автономній Республіці Крим запросив журналістів засобів масової інформації Російської Федерації на територію військової частини НОМЕР_1 , провів загальне шикування особового складу, на якому привселюдно віддав наказ опустити державний прапор України та підняти прапор іноземної держави Російської Федерації, після чого допустив військовослужбовців та співробітників спецслужб іноземної держави Російської Федерації до військової частини НОМЕР_1 , чим надав допомогу іноземній державі в захопленні військової частини НОМЕР_1 , припиненні виконання нею діяльності в сфері оборони України, тобто в проведенні підривної діяльності проти України, спрямованої на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України.

В подальшому підполковник ОСОБА_4 , продовжуючи вчиняти дії спрямовані на надання допомоги іноземній державі Російській Федерації в проведенні підривної діяльності проти України та перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних Сил України, не виконав накази та розпорядження вищого керівництва Збройних Сил України, зокрема наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (далі ПС ЗС України) від 22.04.2014 №53 «Про виконання заходів передислокації військової частини НОМЕР_1 на фонди військової частини НОМЕР_3 », плану тимчасової передислокації військових частин ПС ЗС України з території АРК, затвердженого 19.04.2014 командувачем ПС ЗС України, які були йому доведені в квітні 2014 року заступником командувача з логістики начальником логістики Командування Повітряних Сил Збройних Сил України генерал-лейтенантом ОСОБА_11 в телефонному режимі, а також передані письмові накази нарочно командиром військової частини НОМЕР_4 полковником ОСОБА_12 , військову частину разом з наявним військовим майном та особовим складом на материкову частину України не передислокував.

Крім того підполковник ОСОБА_4 , будучи громадянином України та проходячи військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних Сил України, вирішив перейти на військову службу до Збройних Сил Російської Федерації, зрадивши військовій присязі на вірність народові України. В подальшому наказом статс-секретаря-заступника Міністра оборони Російської федерації №158 від 27 березня 2014 року ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу Збройних Сил Російської Федерації, йому присвоєно особистий номер та він вважається таким, що проходить військову службу за контрактом з 21 березня 2014 року та призначений на посаду начальника комендатури Чорноморського флоту Збройних Сил Російської Федерації.

В подальшому підполковник ОСОБА_4 , надаючи допомогу іноземній державі в підривній діяльності проти України, в період березня-квітня 2014 року допоміг в формуванні невстановленого слідством військового підрозділу Збройних Сил Російської Федерації на території військової частини НОМЕР_1 , на базі якого сформовано 39-й вертолітний полк Збройних Сил Російської Федерації.

Станом на дату подачі даного клопотання підполковник ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби не повернувся та наміру повертатись не має.

Переховуючись від органів досудового розслідування, підполковник ОСОБА_4 , не вжив жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявив про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби до цього часу.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408, ч. 2 ст. 402 КК України.

Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408, ч. 2 ст. 402 КК України складено 28 липня 2015 року та цього ж дня направлено за постійним місцем проживання останнього.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків, наказами про зарахування ОСОБА_4 до Збройних Сил Російської Федерації та іншими матеріалами досудового розслідування.

Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою.

1. ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, зокрема останній зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , в порушення вищевказаних директив до материкової частини України не повернувся, до правоохоронних органів України чи Командування Повітряних Сил Збройних Сил України на виконання вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» документальне підтвердження про своє зарахування до Збройних Сил Російської Федерації або спеціальних служб чи правоохоронних органів Російської Федерації особисто не надав. Крім того, варто мати на увазі, що на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим органи державної влади України не функціонують, та правоохоронні органи України свою діяльність не здійснюють. Хоча фактичну можливість виїзду на материкову частину України він мав, однак умисно, передбачаючи можливі наслідки своїх дій, не виїхав та перейшов на бік агресора. Також, на розміщене 01.08.2015 повідомлення в газеті «Урядовий кур`єр» до військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України не з`явився.

2. ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема останній може знищити паспорт громадянина України, особову справу, посвідчення офіцера та інші документи, які підтверджують приналежність останнього до громадянства України та проходження військової служби в Збройних Силах України.

3. ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, зокрема останній вчинив державну зраду, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 111 КК України, за вчинення якого, передбачена санкція у вигляді позбавлення волі строком від 12 до 15 років, тобто особливо тяжкий злочин. Крім того, необхідно врахувати ситуацію яка склалась на сході України, а саме проведення Антитерористичної операції, та необхідно врахувати те, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем ЗС РФ може приймати участь в бойових діях на боці незаконних терористичних об`єднань як ЛНР та ДНР, тобто, вчинення останнім інших кримінальних правопорушень. Крім того, офіцери Збройних Сил України мають доступ до державної таємниці та останній перебуваючи на волі, може розголосити дані відомості громадянам та військовослужбовцям інших держав, що може завдати істотної шкоди суверенітету та територіальній цілісності України, а також підірвати боєздатність Збройних Сил України.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним ОСОБА_4 усіх процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати законній діяльності органів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 п. 3 ст. 183 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_4 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 виконання з ним процесуальних дій та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_4 в умовах сьогодення, суспільного осуду, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор у судовому засіданні просив дане клопотання задовольнити.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора слідчий суддя вважає, що клопотання не обґрунтоване та не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статі.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В ході розгляду клопотання встановлено, що прокурором всупереч вищевказаній нормі закону не було доставлено у судове засідання підозрюваного ОСОБА_4 , крім того прокурором не було доведено той факт, що підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук, а тому враховуючи вище вказане, слідчийсуддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В клопотанні прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Джанкой, АР Крим, українець, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: