Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 1-456/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2010 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі:

головуючого судді Коренюка В.П.

при секретарі Бабич М.І.

за участю прокурора Лисич Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 у місті Коростені

кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, військовозобов'язаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого за ст.186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

23 травня 2010 року, біля 22.00 години, ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись поблизу магазину Грозинського ССТ, що розташоване по вул. Центральній, 29 у с. Ходаки Коростенського району Житомирської області, відкрито, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров'я неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та виразилось в тому, що ОСОБА_1 наніс удар правим кулаком руки по обличчю неповнолітнього ОСОБА_2, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження, у вигляді: синця на обох повіках лівого ока з переходом на ліву вилицю; садна біля зовнішнього кутка лівого ока; синця в ділянці лівої вилиці з переходом на ліву щоку; синця в ділянці правої вилиці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров'я, після чого відкрито викрав чуже майно, яке належить неповнолітньому ОСОБА_2, зокрема: мобільний телефон марки "NOKIA 5130 Xpress Music", в середині якого знаходилась картка пам'яті об'ємом 1 GB, загальною вартістю 1100 гривень та сім- карта оператора мобільного зв'язку "Діджус", вартістю 25 гривень, а всього відкрито викрав чужого майна, яке належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_2, на загальну суму 1125 гривень, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду.

Допитаний в судовому засіданні по суті предявленого йому обвинувачення підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю і показав суду, що це все так ібуло, як зазначено в обвинувальному висновку. У вчиненому щиро розкаюється. Просив суд суворо його не карати. Погодився на спрощений порядок дослідження доказів по справі, оскільки не заперечує обставин справи.

Крім повного визнання підсудним ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому ним злочині, його вина у вчиненні злочину стверджується зібраними по справі письмовими доказами.

Враховуючи, що підсудний свою вину визнав повністю, правильно розуміє суть обвинувачення, фактичні обставини справи ніким не оспорюються, судом в порядку ст.299 КПК України визнано недоцільним дослідження показів свідків та визначено дослідити тільки характеризуючі дані на підсудного, як особу.

Оцінивши сукупність зібраних по справі доказів, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і кваліфікує його дії за ст.186 ч.2 КК України, як умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна, поєднані із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, ступінь здійснення злочинних намірів та причини, внаслідок яких вчинено злочин, обставини, що помякшують покарання підсудного, обєм викраденого майна, особу підсудного та його ставлення до вчиненого злочину.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд визнає, як його щире каяття у вчиненому злочині, добровільне відшкодування заподіяної шкоди потерпілому.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_1, суд вважає, як вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Як особа ОСОБА_1 характеризується посередньо, не працює, не перебуває на обліку лікаря психіатра та у лікаря нарколога, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, відшкодував спричинені потерпілому збитки, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання ще можливе без ізоляції від суспільства і йому слід обрати покарання не повязане з позбавленням волі, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.321, 323, 324, 328 339 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого за ст.186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 такі обовязки:

повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки "NOKIA 5130 Xpress Music", IMEI: 50758, (що передані на збереження ОСОБА_3В.) залишити ОСОБА_3; автомобіль марки БМВ, номерний знак НОМЕР_1 (що переданий на збереження ОСОБА_4В.) залишити ОСОБА_4

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити попередній підписку про невиїзд, до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: