АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 184/1017/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/388/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянула 1 жовтня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 5 червня 2015 року, якою закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 за ст.296 ч.1, ст.121 ч.2 КК України та звільнено його від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів провадження, органами досудового слідства ОСОБА_10 підозрювався в тому, що він приблизно о 23-35год 11.09.1998р. разом з раніше знайомими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за проханням неповнолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прибули до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 та його знайомим, які в той же день приблизно о 23-23год прогнали неповнолітніх від кафе. Прибувши до кафе, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 зайшли до кафе, а між ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , неповнолітнім ОСОБА_14 та ОСОБА_16 виникла сварка, яка переросла у бійку з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , котрі знаходились на вулиці біля кафе. Вибігши на шум з кафе, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 також почали брати участь у бійці.

В цей же день та час у ОСОБА_10 виник злочинний намір на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується зухвалістю по відношенню до ОСОБА_17 . Реалізуючи злочинний намір, висловлюючись нецензурною лайкою на адресу присутніх, ОСОБА_10 запропонував раніше незнайомому ОСОБА_17 , провокуючи конфлікт, відійти в бік кафе, де умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, нехтуючи загально прийнятими нормами моралі, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві під час перебування в громадському місці, з хуліганських мотивів влаштував конфлікт з ОСОБА_17 , в ході якого в присутності цивільних осіб наніс декілька ударів в область обличчя та тулубу ОСОБА_17 , в результаті чого йому було спричинене тілесне ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин обличчя, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи, котрі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Крім цього, приблизно о 23-45год 11.09.1998р. між перебуваючим в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_15 та ОСОБА_10 біля кафе «Старий рояль» по вул.Калініна,8 в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин. Під час сварки у ОСОБА_10 виник злочинний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_15 . Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_10 кухонним ножем умисно наніс ОСОБА_15 декілька ударів в область грудної клітки, лівого плеча, лівого передпліччя, чим спричинив ОСОБА_15 тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани бокової поверхні грудної клітини з пошкодженням серця, колото-різаної рани лівого плеча, лівого передпліччя, котрі згідно висновку експерта №42 від 16.09.1998р. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких настала смерть потерпілого.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КК України, тобто умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 5 червня 2015 року за клопотанням прокурора на підставі ст.49 КК України ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_10 підозрюється у скоєнні злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості та тяжкого злочину, вчинив кримінальні правопорушення у 1998 році, деякий час він переховувався від слідства, але враховуючи те, що вже минуло більше 15 років, тобто вже сплинули строки його притягнення до кримінальної відповідальності, які передбачені ч.1,2 ст. 49 КК України, він може бути звільнений від кримінальної відповідальності відповідно до положень КК України.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати, а кримінальне провадження призначити на новий судовий розгляд в суді першої інстанції у зв`язку неповнотою судового розгляду, невідповідністью висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування посилається на порушення судом вимог закону щодо безпосереднього дослідження доказів та обов`язкової участі представника потерпілого і те, що суд порушив його права та права його представника ОСОБА_9 , який згідно ч.4 ст.58 КПК України користується процесуальними правами потерпілого.

Суд в ухвалі безпідставно зазначив, що його представник не надав доказів підтвердження виклику до апеляційного суду, та безпідставно не прийняв до уваги повідомлення апеляційного суду про розгляд справи за участю адвоката ОСОБА_9 , який був зазначений на офіційному сайті суду. Підтвердження виклику адвоката до апеляційного суду, ОСОБА_9 міг надати Орджонікідзевському суду лише після повернення з апеляційного суду. Посилається на порушення судом вимог закону щодо безпосереднього дослідження доказів та обов`язкової участі представника потерпілого, оскільки згідно з вимогами ст.288 КПК України, розгляд клопотання проводиться в присутності сторін кримінального провадження та потерпілого.

Суд в своїй ухвалі в описовій частині зазначив, що дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ч 1. ст. 296, ч 1 та ч 2 ст. 121 КК України. Однак постановив про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за іншою частиною, а саме за ч 1. ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України.

Дії ОСОБА_10 повинні бути кваліфіковані за п.7 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство і згідно ст.49 КК України, перебіг давності на ч.2 ст.115 КК України не розповсюджується. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення немає.

Орган досудового слідства не перевіряв ОСОБА_10 по всій України на предмет притягнення до кримінальної відповідальності за період з 1998 року та по теперішній час. А без цієї перевірки не можливо встановити перебіг часу.

Клопотання прокурора про закриття провадження та звільнення ОСОБА_19 від кримінальної відповідальності, складено в порушення вимог ст. 287 КПК України. Так в поданні не зазначені докази які підтверджують факт скоєння особою кримінального правопорушення (ч.І п 6.)

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, потерпілого ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_20 , прокурора, які підтримали скаргу, обвинуваченого ОСОБА_21 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, вивчивши матеріали провадження, перевіривши аргументи апеляційної скарги, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України у разі вчинення тяжкого злочину особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилялася від досудового слідства або суду.
Слід погодитись з доводами скарги потерпілого про те, що ні слідством, ні судом не перевірялось питання можливості притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів в період з 1998 року до теперішнього часу, що є важливим, оскільки в такому випадку відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності може перериватись.
Порушення судом прав потерпілого та його представника при розгляді клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , на що вказує потерпілий, також мало місце. При наявності клопотання потерпілого про відкладення розгляду справи з причини неможливості його представника приймати участь у розгляді суд першої інстанції повинен був відкласти розгляд для забезпечення реалізації прав потерпілого, передбачених ст.56 КПК України.
Крім того, суд першої інстанції у вступній та в резолютивній частинах ухвали зазначив, що ОСОБА_10 обвинувачується за ст.121 ч.1 КК України, хоча органом досудового розслідування ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296, ч.2 ст. 121 КК України.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 2 та п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005р при вирішенні такого питання як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні.

Розглядаючи питання про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції не дав відповіді на всі ці питання, пославшись лише на сплин строків притягнення його до кримінальної відповідальності, передбачені ст.49 КК України.

За таких обставин ухвала підлягає скасуванню з причини суттєвих порушень КПК України з направленням справи на новий судовий розгляд, в ході якого потрібно усунути вказані недоліки та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 5 червня 2015 року, якою закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.1, ст.121 ч.2 КК України та звільнено його від кримінальної відповідальності, скасувати.

Матеріали направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду ОСОБА_2

Дніпропетровської області

ОСОБА_4

ОСОБА_3

_____________________________________________________________________________

провадження №11-кп/774/388/К/2015 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1

категорія ст.296ч.1,121 ч.2 КК України Доповідач суддя ОСОБА_2