Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
14.08.2015 394/819/15-к 1-кп/394/114/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2015 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Торговиця Новоархангельського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений, знаходячись на військовому обліку, має військову спеціальність 998000, у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації і призовом на військову службу в Збройні Сили України на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15 від 14.01.2015 р., Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», був належним чином оповіщений, у встановленому законом порядку, та попереджений про наслідки неявки за викликом.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" - організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Часткова мобілізація може проводитися в окремих місцевостях держави, а також стосуватися певної частини національної економіки, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Частини 3, 5 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачають, що під час мобілізації та переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на штати воєнного часу громадяни (крім тих, які проходять службу у військовому резерві) зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях військових комісарів (військовозобов`язані Служби безпеки України - керівників органів, де вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Резервісти зобов`язані з`явитися до військових частин у строки, визначені командирами військових частин, в яких вони проходять службу у військовому резерві. Громадяни, які перебувають у запасі, завчасно приписуються до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу. Призов громадян на військову службу (крім тих, що проходять службу у військовому резерві) під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють місцеві органи виконавчої влади через військові комісаріати (військовозобов`язаних Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Резервістів на військову службу під час оголошення мобілізації призивають командири військових частин, в яких вони проходять службу у військовому резерві.
Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 року, затвердженого ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію»», на території України оголошено часткову мобілізацію.
Відповідно до ч. 1 ст.39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до військових комісаріатів для постановки на військовий облік.
Згідно ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють місцеві органи виконавчої влади через військові комісаріати.
Частиною 8 ст.15 Закону України «Про військовий обовязок та військову службу» передбачено, що призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт у строк, зазначені в повістці.
Так, рішенням військово-лікарської комісії Новоархангельської ЦРЛ від 05.05.2015 року обвинуваченого, визнано придатним до військової служби.

15.06.2015 року у приміщенні Новоархангельського РВК було проведено вручення мобілізаційного розпорядження про зарахування до команди, та повістки про явку для відправки. У зв`язку з тим, що дата формування та відправки команди на той час не була відома, обвинуваченого попереджено, що його буде додатково оповіщено про дату відправки. Останній отримав вказані вище документи, про що свідчать його підписи на відривному листі повістки, та у журналі видачі мобілізаційних розпоряджень.

Крім того, 13.07.2015 року, у день формування та відправки команди обвинуваченого, належним чином повідомлено про дану подію, та про необхідність явки до Новоархангельського РВК. Проте, всупереч ст. 65 Конституції України, ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», обвинувачений, хоч і з`явився до Новоархангельського РВК але, діючи умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, в день формування та відправки команди, 13.07.2015 року категорично відмовився від призову до Збройних Сил України, до військової частини разом з командою не відбув, чим порушив порядок комплектування Збройних Сил України.
Дії обвинуваченого кваліфіковано за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацію.
31 липня 2015 року між прокурором прокуратури Новоархангельського району Кіровоградської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим, в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 336 КК України (ухилення від призову за мобілізацію), обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та зобов`язався повністю та беззастережно визнати свою вину в обсязі підозри у судовому провадженні. Також, сторонами угоди визначено узгоджену міру покарання за ст. 336 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Положенням ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену та визначену в угоді міру покарання.
Захисник обвинуваченого також просив затвердити угоду.
Обвинувачений в судовому засіданні також просив угоду укладену з прокурором затвердити і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди, її форма та зміст відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами міри покарання.
Речові докази та судові витрати по кримінальному провадженню - відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 370, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 31 липня 2015 року, укладену між прокурором прокуратури Новоархангельського району Кіровоградської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 336 КК України.
Призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами міру покарання за ст. 336 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 /одного/ року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені статтею 76 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Головуючий: /підпис/

З оригіналом згідно:
Суддя Новоархангельського
районного суду ОСОБА_1