11-сс/775/379/2015(м)

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2015 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
ВСТАНОВИЛА:
Згідно з клопотання слідчого, 18.09.2015 року приблизно з 10 год. 30 хв. до 11 год. 05 хв., працівниками міліції у встановленому закону порядку, у оперативного покупця ОСОБА_8 був вилучений паперовий згорток з кристалоподібною речовиною білого кольору масою 0,1120гр., яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1486 від 24.09.2015 року містить наркотичний засіб метадон масою 0,0235 гр., який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів.
19.10.2015 року о 21-00 год. ОСОБА_7 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
20.10.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що виразилось у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, а також в незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, передбаченого ст..307 ч.1 КК України.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою в якій просив, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В апеляційній скарзі посилався на те, що висновки в ухвалі слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що неправильно кваліфіковані дії підозрюваного оскільки збут особливо небезпечних наркотичних засобів є кваліфікуючою ознакою ч.2 ст.307 КПК України. В повідомленні про підозру відсутні відомості про те, коли саме, при яких обставинах та який наркотичний засіб придбав ОСОБА_7 , коли саме, при яких обставинах він його перевозив та зберігав. Вважає, що слідчим суддею не надано правової оцінки доводам сторони захисту, про те, що в порушенні ч.3 ст.271 КПК України, контроль за вчиненням злочину було проведено в результаті провокування особи на вчинення злочину з метою його подальшого викриття. Посилався на те, що слідчий суддя безпідставно обґрунтував свою ухвалу протоколами негласних слідчих дій,оскільки вони були проведені без дозволу слідчого судді, тому згідно ст. 87 КПК України це є недопустимими доказами. Проведенні обшуки за місцем мешкання та транспортного засобу «HyundaiGetz» теж вважає незаконними та необґрунтованими. Зазначив, що слідчим не було надано належної правової оцінки характеристики особи підозрюваного.
Заслухавши суддю - доповідача, захисника ОСОБА_6 який підтримал доводи апеляційної скарги, висновок прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.1 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від чотирьох до восьми років позбавлення волі , а тому до нього згідно ч. 2 ст. 183 КПК України, може бути застосовано такий запобіжний захід як тримання під вартою. Зазначена підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 1 КК України є обґрунтованою, так як матеріали провадження містять достатні дані з приводу цього, а саме протоколами проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину оперативної закупівлі наркотичних засобів у ОСОБА_7 , висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, протоколом обшуку автомобілю, протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших, а тому доводи захисника в апеляційній скарзі з цього приводу є необґрунтованими.
За змістом вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В клопотанні старшим слідчим СВ «ОВС та ОГ ЗО» СУ ГУМВС України в Донецькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , доведено наявність ризиків того, що підозрюваний може преховуватись від органів досудового розслідування, знищити або сховати речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
У колегії суддів не виникає сумнівів у висновках слідчого та слідчого судді щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 4 до 8 років, колегія суддів вважає, що слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону. На думку колегії суддів усі вони обґрунтовано покладені в висновок слідчого судді про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , тому підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого, як це вказано в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.
Крім того, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя врахував як наявність обґрунтованої підозри та ризиків, так і дані про особу підозрюваного.
Колегія суддів також враховує практику Європейського суду з прав людини з питань визначення поняття «обґрунтованої підозри», тому вважає апеляційні вимоги захисника необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.
З урахуванням наданих матеріалів судового провадження, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді за клопотанням про обрання запобіжного заходу з визначенням розміру застави щодо ОСОБА_11 є законним та обґрунтованим.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України колегія суддів,-
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 жовтня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ