Справа № 1-338/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Метелешко О.В.

при секретарі Паєті О.В.

за участю прокурора Мороз О.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого,

- 08.06.2000 року Дарницьким районним судом м. Києва за ст. 229-1 ч. 1, 229-6 ч. 2 КК України (у редакції 1960 року) із застосуванням ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 04.12.2003 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 2 КК України (у редакції 2001 року) із застосуванням ст. 71 КК України (у редакції 2001 року) до 2 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 19.04.2007 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України (у редакції 2001 року) до 3 років позбавлення волі. Звільнився 27.10.2009 року з Березанської ВК № 95 по відбуттю строку покарання,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 будучи раніше засудженим, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, 2 листопада 2009 року приблизно о 21 годині 00 хвилин з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, зайшов у салон маршрутного таксі № 45 на зупинці «Будівельників» у м. Києві, яке рухалось у напрямку Ленінградської площі в м. Києві. У цей час, тобто 2 листопада 2009 року, приблизно о 21 годині 05 хвилин, у ОСОБА_2 виник умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, і скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно викрав з лівої кишені пальто ОСОБА_3 її майно, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг Д-900і», вартістю 1 800 грн., з СІМ-карткою оператора звязку оператора «Київстар» вартістю 50 грн., на рахунку якої було 50 грн., з флеш-картою памяті обємом 1 Гб, вартістю 100 грн., чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2000 грн., і з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, 3 листопада 2009 року приблизно о 13 годині 00 хвилин з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_2 зайшов у салон маршрутного таксі № 416 на зупинці «Станція метро Чернігівська» по вулиці Попудренка в м. Києві, яке рухалось у напрямку Ленінградської площі в м. Києві, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, таємно викрав з кишені куртки ОСОБА_4 її майно, а саме: мобільний телефон марки «LG KP500» вартістю 749 грн., з сім карткою оператора звязку «Діджус» вартістю 25 грн., на рахунку якої було 5 грн., з флеш-картою памяті обємом 4 Гб, вартістю 149 грн., чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1 928 грн., після чого, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Зокрема, 5 листопада 2009 року приблизно о 20 годині 00 хвилин з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_2 зайшов у салон маршрутного таксі № 211, на зупинці «Станції метро Дружби народів» в м. Києві, яке рухалось у напрямку Ленінградської площі в м. Києві, скориставшись тим, що за моїми діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, таємно викрав з сумочки ОСОБА_5 її майно, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг U-600» вартістю 1368 грн., з СІМ-карткою оператора звязку оператора «МТС» вартістю 50 грн., на рахунку якої було 60 грн., з флеш-картою памяті обємом 2 Гб, вартістю 200 грн., чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1678 грн., після чого, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, 10 листопада 2009 року приблизно о 17 годині 45 хвилин з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_2 перебуваючи на Ленінградській площі в м. Києві по проспекту Гагаріна, 3 у м. Києві та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, таємно викрав з кишені пальта ОСОБА_6 її майно, а саме: мобільний телефон марки «LG G-125» вартістю 499 грн. 95 коп., з СІМ-карткою оператора звязку оператора «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої було 28 грн., чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 552 грн. 95 коп., після чого, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Зокрема, 11 листопада 2009 року приблизно о 17 годині 40 хвилин з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_2 перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Бульвар Давидова» у м. Києві побачив як ОСОБА_7 заходить до підземного переходу. У цей час, приблизно о 17 годині 45 хвилин, у ОСОБА_2 виник умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна і тому він направився за потерпілим ОСОБА_7 до підземного переходу. Уже в підземному переході, скористався тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав з наплічної сумки ОСОБА_7 його майно, а саме: мобільний телефон марки «NOKIA 6210 Navigator» вартістю 2 600 грн., з СІМ-карткою оператора звязку оператора «Київстар» вартістю 50 грн., на рахунку якої було 25 грн., з флеш-картою памяті обємом 2 Гб, вартістю 260 грн., мобільний телефон знаходився у шкіряному чохлі, вартістю 250 грн., чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 3 185 грн., після чого, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, 19 листопада 2009 року приблизно о 17 годині 15 хвилин з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_2 зайшов у салон маршрутного таксі № 211, на зупинці станції метро «Дружби народів» в м. Києві, яке рухалось у напрямку Ленінградської площі в м. Києві, та в цей час, тобто приблизно о 17 годині 25 хвилин, рухаючись по бульвару Давидова в м. Києві у нього виник умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна. У подальшому, ОСОБА_2 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, умисно, таємно викрав з правої кишені куртки ОСОБА_8К його майно, а саме: мобільний телефон марки «Motorola L9» вартістю 1000 грн., з СІМ-карткою оператора звязку оператора «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої було 25 грн., з флеш-картою памяті обємом 2 Гб «Memory Stick micro», вартістю 100 грн., чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1 150 грн., після чого, з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав повністю та пояснив, що дійсно 2 листопада 2009 року десь біля 9 годин вечора зайшов до маршрутного таксі № 45 на зупинці «Будівельників», що рухалось у сторону Ленінградської площі та побачив дівчину, у кишені якої був телефон. Скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, з лівої кишені пальто, як у подальшому виявилося це була ОСОБА_3, викрав мобільний телефон «Самсунг», після чого з місця вчинення злочину зник, а телефоном розпорядився на власний розсуд. На наступний день, тобто 3 листопада 2009 року приблизно о 13 годині дня, зайшов до маршрутного таксі № 416 на зупинці станції метро «Чернігівська», яке рухалось у напрямку Ленінградської площі, та знову скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з кишені куртки, у подальшому взнав, що це була ОСОБА_4, мобільний телефон «LG», з місця вчинення злочину зник, а телефоном розпорядився на власний розсуд. Зокрема, 5 листопада 2009 року приблизно вечором, десь о 20 годині, зайшов до 211 маршрутки на станції метро «Дружби народів», що рухалась у напрямку Ленінградської площі, та знову скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав з сумочки, як потім зясувалося у ОСОБА_5, мобільний телефон «Самсунг», після чого з місця вчинення злочину зник, а телефоном розпорядився на власний розсуд. Крім того, 10 листопада 2009 року приблизно десь ближче до шостої години вечора перебував на Ленінградській площі по проспекту Гагаріна, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, викрав з кишені пальта, як зясувалося ОСОБА_6, мобільний телефон «LG G 125» та з місця вчинення злочину зник, а телефоном розпорядився на власний розсуд. На наступний день, десь близько шести годин вечора, перебуваючи на зупинці «Бульвар Давидова» побачив як чоловік, у подальшому стало відомо, що це ОСОБА_7, заходить до підземного переходу і він направився за ним. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з наплічної сумки чоловіка мобільний телефон «NOKIA 6210 Navigator», що знаходився у шкіряному чохлі, та з місця вчинення злочину зник, а телефоном розпорядився на власний розсуд. Крім того, 19 листопада 2009 року приблизно о четвертій годині дня він вийшов зі свого дому та поїхав на ОСОБА_6 до магазину «Квадрат», що знаходиться на станції метро «Дружби народів». Приїхавши до магазину трохи походив, подивився на товар, після чого хотів поїхати додому. Прийшовши на зупинку 211 маршрутки до нього підійшов знайомий ОСОБА_9, привітався та запитав куди він їде, на що ОСОБА_2 відповів, що їде додому. У цей час підїхала маршрутка і вони разом зайшли до неї. Людей було багато і тому вони стояли мовчки, не розмовляючи. ОСОБА_2 побачив чоловіка, як зясувалося у подальшому ОСОБА_8, заліз до правої його кишені, витягнув мобільний телефон та відразу сунув до кишені свого знайомого ОСОБА_9, сказавши йому, щоб відніс його бабусі, але не повідомивши, що саме йому засунув до кишені. Все відбулося дуже швидко, тому ОСОБА_9 і не зрозумів, що відбувалося. У цей час зупинилася маршрутка, він вийшов, а ОСОБА_9 пішов до переходу. Стоячи за зупинці до нього підійшов чоловік, у якого він витягнув телефон, і став просити, щоб той його повернув. Відразу до них підійшли співробітники міліції і спитали, що трапилося, а чоловік повідомив, що в нього викрали телефон. Після цього до них підвели ОСОБА_9. Зокрема, ОСОБА_2 додав, що ОСОБА_9 не знав, що це за телефон, оскільки умисел на його викрадення у нього виник в маршрутці і змови у них не було. Крім того, додав, що крадені всі телефони він продавав незнайомим людям і не повідомляв їм, що вони крадені.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 10 листопада 2009 року ближче до шостої години вечора на Ленінградській площі по проспекту Гагаріна, 3 в м. Києві вона поверталася з роботи додому та зателефонувала своєму синові, щоб він вийшов до підїзду та допоміг їй занести пакети з продуктами. Після того, як вона поспілкувалась з сином, поклала мобільний телефон до кишені свого пальта. Застібка на кишені пальта була тугенька, але вона не відчула як її розстібнули. Прийшовши додому, залишила речі та пішла до відділу міліції писати заяву про скоєне, а саме про викрадення мобільного телефону. Більше додати їй нічого, але просила заявлений нею до досудовому слідстві цивільний позов задовольнити.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 19 листопада 2009 року приблизно о пятій початок шостої години дня на зупинці станції метро «Дружби народів» де зупиняється 211 маршрутка, він побачив свого знайомого ОСОБА_10. Він підійшов до ОСОБА_10, привітався з ним та запитав куди він їде. ОСОБА_10 сказав, що їде додому і в цей час підїхала 211 маршрутка. Вони разом зайшли до маршрутного таксі у передні двері. У маршрутці вони стояли не розмовляючи, бо було багато людей. Десь доїжджаючи до зупинки «Давидова» ОСОБА_2 щось засунув йому в лівий карман його брюк і сказав: «Віднесеш моїй бабусі». ОСОБА_2 не сказав, що саме засунув йому до кишені, а він у нього не запитував. Все було дуже швидко. Коли маршрутка зупинилася, ОСОБА_9 пішов до переходу, але не дивився, що в нього в кармані, оскільки йому навіть на гадку не приходило, що в нього в кармані крадений телефон. Коли він спустився до підземного переходу, то був затриманий співробітниками міліції.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_2 та щирим його каяттям його вина також підтверджується зібраними у справі доказами, які досліджені в судовому засіданні, та оголошеними і дослідженими в судовому засіданні показаннями, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_3 (а.с. 6-7), потерпілої ОСОБА_4 (а.с. 217-220), потерпілої ОСОБА_5 (а.с. 180-182), потерпілого ОСОБА_7 (а.с. 112-113), потерпілого ОСОБА_8К.(а.с. 43-45); показаннями свідка ОСОБА_11 (32-33), свідка ОСОБА_12 (а.с. 40-41), ОСОБА_13 (а.с. 100-101), ОСОБА_14 (а.с. 102-103).

Аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у тому, що в його діях має місце таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинено повторно є доведеною і тому суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_2 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, під наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, майно потерпілому ОСОБА_8 повернув (а.с. 51), у ході судового слідства потерпілій ОСОБА_6 відшкодовано завдану шкоду у розмірі 522 грн., раніше судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає помякшуючими обставинами щире каяття підсудного у вчиненому злочині та відшкодування (частково) завданого збитку (потерпілій ОСОБА_6 відшкодовано завдану шкоду у розмірі 522 грн.).

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_2 злочину, вищезазначених даних про його особу, конкретних обставин справи, обставини, які помякшують покарання підсудного, враховуючи також поряд з цим, що ОСОБА_2 вчинив повторно умисний злочин, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став, а тому вважає, що його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства у звязку з чим не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України.

Цивільні позови ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Речовий доказ у справі - мобільний телефон марки «Motorola L9», ІМЕІ:38699, з сім карткою Київстар, та флеш картою памяті обєму 2 Гб «Memori Stick micro», що переданий під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_8 (а.с. 28), залишити у його власності.

Судові витрати у справі не понесені.

Керуючись ст. ст. 28, 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_2 обчислювати з 19 листопада 2009 року (а.с. 56-60).

Цивільні позови ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Речовий доказ у справі - мобільний телефон марки «Motorola L9», ІМЕІ:38699, з сім карткою Київстар, та флеш картою памяті обєму 2 Гб «Memori Stick micro», що переданий під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_8 (а.с. 28), залишити у його власності.

Судові витрати у справі не понесені.

Запобіжний захід ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Державного департаменту України з питань виконання покарань - залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 15 (пятнадцяти) діб з моменту його проголошення.

Суддя