Справа № 1630/769/2012 Провадження №1/1630/83/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2012 року Чутівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.,

при секретарі Мамай Л.М., Терешової А.В.,

за участю прокурора Мацко А.М., Щербак А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Чутове в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, не військовозобовязаного, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину , в силу ст. 89 КК України не судимого;

у скоєнні злочинів передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 185 КК України,-

встановив:

04.04.2012 р. ОСОБА_1 вирішив викрасти цеглу із господарства ОСОБА_2, що розташоване по вул. Гвардійській, 10 в с. Фльорівка, Чутівського району, Полтавської області.

Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, цього ж дня о 09.00 год. ОСОБА_1 діючи з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечний характер свого діяння та наслідки і бажаючи їх настання, приїхав до дачного господарства ОСОБА_2 за вищевказаною адресою, звідки шляхом вільного доступу таємно викрав 600 цеглин, вартість однієї штуки згідно висновку № 42/12 по визначенню вартості рухомого майна становить 1,20 грн., на загальну суму 720 грн.

В подальшому ОСОБА_1 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 720 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 06.04.2012 р. ОСОБА_1 вирішив вчинити крадіжку з господарства ОСОБА_3, що розташоване по вул. Полтавській, 17 в с. Фльорівка, Чутівського району Полтавської області.

Так, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, цього ж дня, близько 09.00 год. ОСОБА_1, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання приїхав до дачного господарства ОСОБА_3, яке знаходиться за вищевказаною адресою, звідки шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти 2000 цеглин, вартість однієї, згідно висновку № 42/12 по визначенню вартості рухомого майна становить 1.20 грн., а всього на загальну суму 2400 грн., але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх необхідних дій для доведення злочину до кінця, оскільки 08.04.2012 р. його дії було припинено на місці скоєння злочину.

Крім цього, 07.04.2012 р. ОСОБА_1 вирішив викрасти цеглу з господарства ОСОБА_4, яке розташоване по вул. Полтавській, 19 в с. Фльорівка Чутівського району Полтавської області.

Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, 07.04.2012 р. , близько 09.00 год. ОСОБА_1 діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих спонукань з метою крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання приїхав до дачного господарства ОСОБА_4, що розташоване за вищевказаною адресою, звідки шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти 1500 цеглин, вартість однієї згідно висновку № 42/12 по визначенню вартості рухомого майна становить 1.20 грн., а всього на загальну суму 1800 грн., але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх необхідних дій для доведення злочину до кінця, оскільки 08.04.2012 р. його дії були припинені на місці вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.1 КК України, визнав повністю, про обставини вчинення злочину дав показання, як зазначено в описовій частині вироку.

Зясувавши правильність розуміння підсудним суті предявленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності позиції підсудного, суд, за пропозицією прокурора, розяснивши підсудному суть ст. 299 КПК України, не досліджував докази вини підсудного стосовно фактичних обставин справи, так як показання підсудного відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, а обмежився допитом підсудного та вивченням матеріалів справи, що характеризують його особу.

Приймаючи до уваги показання ОСОБА_1 у таємному викраденні чужого майна та у замаху на таємне викрадення чужого майна вчиненого повторно, суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що винність ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованих йому злочинів доказана повністю та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 15, ст. 185 ч.2 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, але не доведеній до кінця з причин, що не залежали від його волі та за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці).

Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_1 в силу ст. 66 КК України, є щире каяття та сприяння розкриття злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_1 в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який згідно із ст. 12 КК України, є середньої тяжкості, цивільні позови потерпілими не заявлялись, а також дані про особу підсудного, який по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, медичною комісією підсудний визнаний працездатним, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину.

Враховуючи викладене, при призначенні покарання ОСОБА_1, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому вважає можливим застосувати положення ст. 75 КК України.

Доля речових доказів по справі вирішується судом згідно ст. 81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.1 КК України призначивши покарання:

- за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов'язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та періодично з'являтися в ці органи для реєстрації.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити попереднім підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: 120 цеглин, які повернуті ОСОБА_2 під схорону розписку залишити останній як їй належні; 500 цеглин, які повернуті ОСОБА_3 під схорону розписку залишити останньому як йому належні; 1500 цеглин, які повернуті ОСОБА_4 під схорону розписку залишити останньому як йому належні.

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Полтавської області через Чутівський районний суд Полтавської області у продовж 15 діб із часу його проголошення.

Головуючий О. П. Грінчук