Справа № 303/6795/15-к
Провадження № 1-кп/303/587/15
ряд.стат.звіту № 55
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 01.04.2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта повна середня, не працює, одружений, не судимий,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України (в редакції від 2001 року),-
з участю: прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини ПП НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 11.02.2015 року на військову службу до місця розташування військової частини ПП НОМЕР_1 не з`явився та без поважних причин був відсутній на військовій службі по 21.10.2015 року перебуваючи вказаний період поза розташуванням військової частини та проводячи час на власний розсуд.
Такі дії підозрюваного ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України (в редакції від 2001 року), як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Під час досудового розслідування 23.10.2015 року між ОСОБА_3 та прокурором укладена угода про визнання винуватості, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Відповідно до умов угоди обвинувачений у кримінальному провадженні № 0000071 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України (в редакції від 2001 року), підозрюваний та прокурор виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 407 КК України (в редакції від 2001 року), яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, про відшкодування завданої шкоди у повному обсязі, а також узгодили призначення покарання підозрюваному за ч. 3 ст. 407 КК України (в редакції від 2001 року) із застосуванням ст.ст. 53, 69 КК України перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн.
В підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 суду пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), визнав повністю.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив затвердити угоду.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди на умовах, викладених у ній.
Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України (в редакції від 2001 року), який згідно з ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, участь в проведенні антитерористичної операції. Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.
При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України. Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.
Дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між підозрюваним та прокурором угода відповідає вимогам КПК України, дії підозрюваного ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 407 КК України (в редакції від 2001 року) кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підозрюваний може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджена міра покарання із застосуванням ст.ст. 53, 69 КК України у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. відповідає санкції статті обвинувачення та загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та ОСОБА_3 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 жовтня 2015 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000071 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України (в редакції від 2001 року).
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України (в редакції від 2001 року) та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 гривень.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1