Справа № 592/7382/15-к
Провадження № 1-в/592/316/15

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючої- судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродж. с. Успенка , Буринського району Сумської
області, з неповною середньою освітою,
раніше судимого 01.08.2011р. Буринським
районним судом Сумської області за ст.. ст.. 185 ч.2,
190 ч.1, 357 ч.3 КК України до 3-х років обмеження
волі,
засудженого 13.11.2013р. Буринським районним
судом Сумської області за ст.. 186 ч.2 КК України
до 4 років 2 місяців позбавлення волі ,
ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми
від 02.07.2014р. скорочено на половину невідбуту
частину покарання на підставі ст..6 Закону України
«Про амністію у 2014 році»,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора прокуратури м. Суми- ОСОБА_4 ,
представника Сумської виправної колонії управління ДПтСУ України в Сумській області- ОСОБА_5 ,
засудженого- ОСОБА_3 , -
В С Т А Н О В И В:
06 серпня 2015 року до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло спільне подання адміністрації Сумської виправної колонії управління ДПтС України в Сумській області №116 (надалі- СВК) та спостережної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради про умовно -дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 від подальшого відбування призначеного судом покарання.
Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_3 вироком Буринського районного суду Сумської області від 13.11. 2013 року був засуджений за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років 2 місяці позбавлення волі. На підставі ухвали Ковпаківськаого районного суду м. Суми від 02.07.2014 року скорочено на половину невідбуту частину покарання згідно ст. 6 ЗУ України «Про амністію у 2014 році». Початок строку відбуття покарання рахується з 30 вересня 2013 року, кінець строку - 10 лютого 2016 рік. Станом на 21 липня 2015 року ОСОБА_3 відбув понад 2 / 3 частин покарання. В Сумській виправленій колонії №116 працевлаштований робітником їдальні. До своїх обов`язків ставився добре, за що від начальника установи має два заохочення. Крім того з власної ініціативи залучається до суспільно корисної праці у відділенні та в роботі по благоустрою місць позбавлення волі. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення», передбачені заходи відвідує вчасно та регулярно. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. За характером спокійний, врівноважений. Підтримує стосунки із засудженими позитивної соціальної спрямованості. Вину у вчиненому злочині визнає, розкаюється, призначене покарання вважає справедливим .
В судовому засіданні представник СВК подання підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в поданні та доповнив, що станом на 15 вересня 2015 року невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_3 становить 4 місяці 26 днів. Засуджений приймає участь у суспільно-корисній праці, робив ремонт у гуртожитку, їдальні та миючому відділенні у вільний від роботи час. Дотримується режиму. Відвідує програми, які проводить психолог та отрядний. Зараз працює поваром.

Прокурор в судовому засіданні також підтримав подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 .

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні подання підтримав та просив звільнити його умовно-достково.

Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, особової справи засудженого, вважає можливим задовольнити подання та звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_3 від подальшого відбування покарання з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно вироку Буринського районного суду Сумської від 13.11. 2013 року був засуджений за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років 2 місяці позбавлення волі. На підставі ухвали Ковпаківськаого районного суду м. Суми від 02.07.2014 року скорочено на половину невідбуту частину покарання згідно ст. 6 ЗУ України «Про амністію у 2014 році».
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно роз`яснень, викладених у підпункті «а» п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише, зокрема, після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Разом з тим, такий висновок повинен базуватися на всебічному врахуванні як даних про поведінку засудженого, так і ставленням останнього до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.
Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
На думку суду сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально -виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.
Сумлінне ставлення до праці передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів, сплата податків та інших обов`язкових платежів. Сумлінне ставлення до праці проявляється у покращенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки, та інше.
З характеризуючих даних на засудженого ОСОБА_3 вбачається, що він залучався до праці. За весь період відбуття покарання в СВК характеризується позитивно, вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має. До своїх обов"язків ставиться сумлінно, за що від начальника колонії має два заохочення. Працевлаштований робітником їдальні. По відношенню до персоналу колонії тактовний та ввічливий, законні їх вимоги виконує. Заходи, передбачені програмою "Підготовка до звільнення" виконано: з"ясовано наміри засудженого у разі застосування ст. 81 КК України , родинні стосунки , наявність місця проживання.
На думку суду, засуджений ОСОБА_3 сумлінною поведінкою та ставленням до роботи довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує умовне -дострокове звільнення від покарання на невідбутий строк.
Пункт 2 частини 3 статті 81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженим не менше двох третин строку покарання , призначеного судом , за умисний тяжкий злочин.
Згідно зі ст. 12 КК України, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 був визнаний винним, а саме ч.2 ст. 186 КК України, є тяжким.
Відповідно до довідки СВК на момент розгляду подання, тобто станом на 15 вересня 2015 року, невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_3 становить 4 місяці 26 днів, тобто на день розгляду подання засуджений відбув понад двох третин строку покарання.
Тому, враховуючи вимоги п.2 ч.3 ст. 81 КК України, у суду відсутні підстави не погодитись з поданням в частині того, що у засудженего виникло право на умовно-дострокове звільнення від покарання.
Керуючись ст. 81 ч.2, ч.3 п.2 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Звільнити ОСОБА_3 умовно-достроково від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Буринського районного суду Сумської області судом від 13 листопада 2013 року , на невідбутий строк - 4 місяця 26 днів.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 7 діб з часу її проголошення. .

Суддя ОСОБА_1