Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3327/15-к
Провадження №: 1-кп/332/314/15
Вирок
Іменем України
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю обвинуваченого ОСОБА_4
за участю захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоамросіївське Амвросіївського району Донецької області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, у шлюбі не прибуваючого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.213 КК України, суд -
В С Т А Н О В И В:
З початку липня 2015 року до 24 липня 2015 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у гаражі, розташованому на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. 4 Закону України «Про металобрухт», будучі фізичною особою організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту, та в порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом здійснював прийом брухту чорних металів, шляхом купівлі його в населення за готівковий розрахунок по ціні 3грн. за один кілограм брухту чорного металу. Зокрема, ОСОБА_4 здійснював прийом металобрухту шляхом закупівлі його у ОСОБА_6 .. В подальшому ОСОБА_4 зберігав металобрухт у гаражі за вищевказаною адресою, де 24.07.2015 року брухт чорного металу вагою 850кг був вилучений під час обшуку. Таким чином, ОСОБА_4 порушив порядок здійснення операцій з металобрухтом, оскільки будучи фізичною особою здійснював прийом брухту чорних металів на організованому ним незаконному пункті прийому, схову та збуту металобрухту.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, в скоєному щиро покаявся, не заперечував, що при зазначених у вироку обставинах вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 213 КК України.
В ході досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим 31 липня 2015 року на підставі ст.ст. 468,469,472 КПК України в приміщені прокуратури Заводського району м. Запоріжжя була укладена угода про визнання винуватості. Відповідно до умов угоди підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 за ч.1 ст. 213 КК України покарання у вигляді одного року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на один рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч1 ст. 76 КК України Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди є: для прокурора і підозрюваного обмеження права на оскарження вироку. Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження у загальному порядку.
У зв`язку із безсумнівною та добровільною, тобто без будь якого впливу із чиєї б то ні було сторони, згодою сторін угоди, а також визнанням у повному обсязі обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (повідомленій підозрі), погоджені з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням їм його фактичних обставин, усвідомленням і правильним розумінням сторонами угоди роз`яснених судом положень частини 2 статті 473 КПК України про обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394-395 цього Кодексу, а також відмову від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статі 474 КПК України для обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість затвердження такої угоди з наступних підстав.
Як встановлено судом, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування за ч.1 ст. 213 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями, що виразилися у порушенні порядку здійснення операцій з металобрухтом, будучи фізичною особою, здійснюючи прийом брухту чорних металів на організованому ним незаконному пункті прийому, схову та збуту металобрухту, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 213 КК України..
Визнаючи ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочину, а саме, що обвинуваченим вчинено злочин невеликої тяжкості, угода укладена між прокурором та обвинуваченим, не суперечить вимогам ст. 472 КПК України, містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджуються із принципами призначення покарань та не перевищує розміру покарання, визначеного санкцією ч 1 ст. 213 КК України. Зокрема, згідно угоди про визнання винуватості сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді одного року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на один рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч1 ст. 76 КК України, визначивши в угоді істотні умови для вказаного кримінального провадження, а саме: щире каяття обвинуваченого, що відповідно до приписів ст. 66 КК України є обставиною, що пом`якшує покарання особи.
Вирішуючи питання щодо міри покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає запропоновану угодою міру покарання такою, що відповідає вчиненому кримінальному правопорушенню та може бути застосована за істотних умов, визначених в угоді, з урахуванням даних щодо особи ОСОБА_4 , який є раніше не судимим в силу ст. 89 КК України, а також обставину, що пом`якшує покарання, до якої суд відносить його щире каяття, за відсутності обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 .
Цивільний позов по справі відсутній.
Речові докази: вилучений металобрухт вагою 850кг та ваги напільні, що знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 підлягають конфіскації на користь держави.
Керуючись ст.ст. 370, 374,475 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 213 ч.1 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 1-го (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1(один) рік, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить новий злочин, поклавши на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну міста проживання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
Речові докази: вилучений металобрухт вагою 850кг та ваги напільні, що знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 конфіскувати на користь держави.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області, через Заводський районний суд м. Запоріжжя, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Негайно вручити копію вироку, після його проголошення, обвинуваченому та прокурору.
Вирок постановлений суддею у нарадчій кімнаті в 1-му примірнику.
Суддя ОСОБА_1