Справа № 301/193/14-к
Провадження №1-кп/301/234/15

"13" січня 2016 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 03.12.2015 року вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 03.03.2015 року відносно ОСОБА_5 скасовано з призначення нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, запобіжний захід залишено попереднім - тримання під вартою до 29.01.2016 року. Ухвала дана поступила до суду 18.12.2015 року. Підготовче судове засідання, що було призначено на 28.12.2015 року проведено не було так як не було забезпечено явку ОСОБА_5 , який утримується під вартою, в судове засідання.
Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 який вважає, що слід постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, думку захисника ОСОБА_4 та його підзахисного ОСОБА_5 , які вважають, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування суд вважає, що дане провадження не може бути призначено до судового розгляду, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Суд, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування вважає, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінально-процесуального кодексу, а саме вимогам ст. 291 КПК України:
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Слідчим в обвинувальному акті зазначено лише правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті(частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також встановлені ним фактичні обставини під час досудового розслідування, також міститься вказівка на те,що ОСОБА_5 саме підозрюється, а не обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 185 КК України (т. 3 а.c. 1- 4, а.с.3, абз. 4), те саме стосується й складеного прокурором відповідно до ч. 2 ст. 338 КПК України обвинувального акту із зміненим обвинуваченням. (т. 4 а.с. 50-51), тобто прокурором не висунуто ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні ним вказаних кримінальних правопорушень.
Крім того,всупереч вимогам п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті слідчого від 30.12.2013 року і прокурора від 27.01.2014 року (т.3 а.с.1-4, т. 4 а.с. 50-51) не вказано ім`я, по батькові слідчого, прокурора.
Викладаючи на виконання вимог п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України фактичні обставини кримінального правопорушення,які прокурор вважає встановленими, в обвинувальному акті не зазначено конкретний розмір завданої вказаним вище кримінальним правопорушенням в період з 15 по 24.07.2013 року потерпілому ОСОБА_6 , який визначено в іноземній валюті «1000 доларів США»,без визначення її вартості в еквіваленті до національної валюти станом на день викрадення(т. 4 а.с. 51 абз. 2)
Також обвинувальний акт від 30.12.2013 року всупереч вимогам п.3 ч.2 ст. 291 КПК України не містить повних даних стосовно дати народження потерпілих-вказано лише рік їх народження (т. 3 а.с. 3-4).
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок, зокрема, психічних вад не здатні повною мірою реалізувати свої права.
З наданих стороною захисту та отриманих апеляційним судом документів, зокрема від затупника головного лікаря КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпроперовської обласної ради вбачається, що ОСОБА_5 лікувався і КЗ «ДКПЛ ДОР» з 02.11 по 22.12.1994 року з відповідним діагнозом. З 15.02.1995 року по 26.12.1997 року ОСОБА_5 навчався у комунальному закладі освіти» Дніпропетровський навчально-реабілітаційний центр № 1» Дніпропетровської обласної ради (Павлоградська допоміжна школа-інтернат для дітей з вадами в розумовому та фізичному розвитку»).
Суд вважає, що ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні був позбавлений можливості без захисника повною мірою реалізувати свої права у даному кримінальному провадженні.
За таких обставин суд вважає за необхідне повернути прокурору обвинувальний акт в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України для усунення вказаних недоліків в розумні строки.
Керуючись ст. 314 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_1