АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №1-29/11 Категорія: ст.cт.185, 263, 289, 309,
Провадження №11/2090/715/2012
1 інстанції ОСОБА_1,
доповідач Щебетун Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 травня 2012 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апелляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді Щебетун Л.Н.,

суддів Шевченко В.В.,

ОСОБА_2,

за участі:

прокурора Пресс Г.С.,

потерпілого ОСОБА_3 ,

засуджених ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальну справу за апеляціями прокурора Богодухівського району Харківської області та засудженого ОСОБА_4 на вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 14 жовтня 2011 року ,

встановила:

Цим вироком

-ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, українець, громадянин України освіта базова загально-середня, не працює, не одружений, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає в смт. Вільшани, вул. Петровського, 42 Дергачівського району Харківської області;

-раніше судимого:

1)11 травня 1993 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки;

2)7 вересня 1994 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 141 КК України до 4 років позбавлення волі;

3)7 квітня 1997 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 206 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

4)5 червня 2002 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 140 КК України ( в редакції КК 1960 року) до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

5)31 травня 2006 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі;

6)31 січня 2008 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 3 роки;

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 309 КК України, з призначенням покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 4 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 5 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 309 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України з визначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано покарання за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 31 січня 2008 року, відповідно до ст. 72 КК України з остаточним призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

-ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не працює, одружений, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_7; мешкає в АДРЕСА_1;

-раніше судимого:

1)18 серпня 1995 року Балаклейським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 140 ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі;

2)9 січня 1998 року Балаклейським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 140 КК України до 4 років позбавлення волі;

3)11 квітня 2005 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, з призначенням покарання: за ч. 3 ст. 185 4 роки позбавлення волі; ч. 1 ст. 263 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України з остаточним призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

-ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_9, українець, громадянини Цкраїни, ІНФОРМАЦІЯ_10, одружений, не працює, мешкає: Харківська область, Дергачівський район, с. Солоницівка, вул. Леніна;

-раніше судимого 11 вересня 2008 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 162 КК України до штрафу в сумі 850, 00 грн.

-визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 342 КК України, з призначенням покарання: за ч. 3 ст. 185 4 роки позбавлення волі; ч. 1 ст. 263 3 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 342 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України з остаточним призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязано ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця роботи, проживання, без дозволу цих органів не виїжджати за межі України, з періодичністю, встановленою цими органами зявлятись для реєстрації в ці органи.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишена попередньою підписка про невиїзд, а відносно ОСОБА_4 - утримання під вартою.

ОСОБА_7 відбування покарання ОСОБА_4 постановлено рахувати з 10 вересня 2010 року.

Цивільний позов ОСОБА_3 задоволено, та стягнуто на його користь з ОСОБА_4 в відшкодування матеріальної шкоди 4365,00 грн.

Цивільні позови ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишені без розгляду, з розясненням права звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Питання про речові докази по справі вирішено в порядку ст. 81 КК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 приблизно весною 2007 року, точної дати досудовим слідством не встановлено, зайшовши на територію невстановленого в ході досудового слідства, покинутого домоволодіння, виявив тротилові шашки в кількості 4 шт, а також армійські взривпакети в кількості 9 шт. Після чого, маючи умисел, направлений на придбання, носіння і зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, незаконно взяв вказані вище тротилові шашки та армійські взривпатеки, які виніс за територію даного домоволодіння і перевіз в с. Солоніцевка Дергачівського району Харківської області.

В той же день ОСОБА_5, знаходячись в с. Солоніцевка Дергачівського району, продовжуючи свої злочинні дії, маючи умисел на незаконний збут вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, незаконно збув з вищевказаних предметів 2 тротилові шашки і 1 армійській взривпакет шляхом безоплатної передачі їх ОСОБА_6; 2 тротилові шашки і 8 армійських взривпакетів, що залишились, незаконно перевіз до себе за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, де незаконно зберігав їх до моменту виявлення та вилучення працівниками міліції.

27 жовтня 2009 року за місцем проживання ОСОБА_5 працівниками міліції було виявлено та вилучено 2 тротилові шашки та 8 армійських взривпакетів, які згідно висновку комплексно-взривотехнічної експертизи і експертизи вибухових речовин №85 від 20 листопада 2009 року є тротиловими шашками типу 200, фактичною вагою 204 гр., кожна, а також армійськими взривпакетами, корпуса яких містять заряд метательної вибухової речовини, димний порох ДРП-4, вагою 30 гр., кожний.

ОСОБА_6 приблизно весною 2007 року, точна дата досудовим слідством не встановлена, знаходячись в с. Солоніцевка Дергачівського району Харківської області, в ході розмови з раніше знайомим ОСОБА_5 дізнався про наявність у останнього 4 тротилових шашок та 9 армійських взривпакетів.

ОСОБА_6, маючи умисел на придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, взяв у ОСОБА_5 2 тротилові шашки та 1 армійський взривпакет, незаконно приніс до себе за місцем проживання, за адресою вул. Нова, 2 в с. Солоніцевка, Дергачівського району Харківської області, де незаконно зберігав до моменту їх виявлення та вилучення працівниками міліції.

27 жовтня 2009 року в ході огляду домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_6, працівники міліції виявили та вилучили 2 тротилові шашки та 1 армійський взривпакет, незаконно збуті йому при вказаних вище обставинах ОСОБА_5, які згідно висновку комплексно-взривотехнічної експертизи і експертизи вибухових речовин №86 від 20 листопада 2009 року є тротиловими шашками типу 200, фактичною вагою 203 гр і 205 гр, а також армійським взривпакетом корпус якого містить заряд метательної вибухової речовини, димний порох ДРП-4, вагою 30 гр.

Влітку 2008 року, точна дата досудовим слідством не встановлена, ОСОБА_6, знаходячись в покинутому будинку сел. Вільшани Дергачівського району Харківської області, в пошуках побутових відходів, знайшов 16 патронів, після чого, маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, взяв їх і поклавши до кишені переніс в сарай, який належить йому та розташований біля буд. №2 по вул. Новій в сел. Солоніцевка Дергачівського району Харківської області, таким чином незаконно придбавши та зберігавши їх.

24 квітня 2010 року приблизно об 11-10 год., в сараї, який розташований за вищевказаною адресою,працівниками міліції було знайдено і вилучено вказані вище 16 патронів, які згідно висновку судово-балістичної експертизи №106 від 7 травня 2010 року є боєприпасами спортивно-мисливськими гвинтів очними патронами калібру 5,6 мм, придатними для проведення пострілів.

В жовтні 2009 року, точна дата досудовим слідством не встановлена, ОСОБА_5, знаходячись в с. Пересічне Дергачівського району Харківської області, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за допомогою гвіздка відчинив замикаючий пристрій вхидної двері, та проник до будинку ОСОБА_9, яке знаходиться по вул.. Леніна, 211 в с. Пересічне Дергачівського району Харківської області, звідки таємно викрав майно ОСОБА_9: мідний самовар, вартістю 300 грн., та ікону з зображенням ОСОБА_10, вартістю 280 грн., чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 580 грн.

Крім того, ОСОБА_5 скоїв злочин проти авторитету органів державної влади при наступних обставинах: згідно службового посвідчення серії УХК № 058763 виданого 1 березня 2010 року ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_11, займає посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Солоніцевського відділу міліції Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області і йому присвоєно спеціальне звання капітан міліції.

Згідно ст. 10 Закону України «Про міліцію» на ОСОБА_11 покладено наступні обовязки: попередження та розкриття злочину, виявлення обставин, які сприяють вчиненню злочину і прийняття заходів до їх усунення, попередження злочинів та їх припинення, затримання злочинців.

На підставі вищевказаного, згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» ОСОБА_11 є працівником правоохоронних органів.

2 березня 2010 року, приблизно о 17-00 годині, капітан міліції ОСОБА_11, знаходячись у форменому одязі працівника міліції, разом з дільничним інспектором міліції Солоніцевського ВМ Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_12 знаходився поблизу будинку №15 по вул. Пушкіна с. Солоніцевка Дергачівського району Харківської області, де виконували покладені на них обовязки.

У вказаному місці ОСОБА_11, побачивши раніше знайомого йому ОСОБА_5, який знаходився в громадському місці, голосно висловлювався нецензурною лайкою, підійшов до нього, представився та предявив службове посвідчення, попрохав останнього предявити документи, які підтверджують його особу. Коли ОСОБА_5 відмовився предявити документи, які підтверджують його особу, працівник міліції ОСОБА_11 повідомив, що ОСОБА_5 необхідно пройти в приміщення Солоніцевського ВМ Дергачівського райвідділу для встановлення його особи та вирішення питання про складення щодо нього протоколу про скоєння адміністративного правопорушення.

Однак, ОСОБА_5, маючи умисел на опір правоохоронному органу в ході виконання ним службових обовязків на законні вимоги працівника міліції ОСОБА_11 відреагував агресивно, став висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою, чіпляти його за формений одяг, штовхати руками, внаслідок чого з ОСОБА_11 впала формена фуражка, а в подальшому ОСОБА_5 намагався втекти з місця події.

З метою припинення протиправних дій зі сторони ОСОБА_5 працівники міліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 затримали останнього та доставили його в Солоніцевський ВМ Дергачівського РВ ГУ ВМС України в Харківській області.

Крім того ОСОБА_5 7 квітня 2010 року близько о 5-30 год., діючи повторно, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вікна проник в будинок 15 по вул. Борова с Пісочин Харківського району Харківської області, звідки таємно викрав книгу ОСОБА_13 «Сочинения» видану у 1898 році, вартістю 32 грн., книгу ОСОБА_14 «Ідеальний муж», видану у 1912 році, вартістю 20 грн., 34 чорно-білих фотокартки 30-70 років 20 сторіччя загальною вартістю 15 грн., 61 откритку видану в Західній Європі до 1917 року, загальною вартістю 50 грн., книгу памятників пізнього античного епістолярного мистецтва видану у 1964 році ,вартістю 80 грн., книгу ОСОБА_15 «Для дітей» видану у 1964 році, вартістю 20 грн., книгу Р.Кіплінга «Як і чому?», видану у 12971 році,вартістю 40 грн., 5 листівок та поштовий конверт випуску 1966 року, загальною вартістю 2 грн., 16 чорно-білих фотокарток 30-70 років 20 сторіччя, загальною вартістю 30 грн., фоторепродукцію «ОСОБА_1 на охоті» ,виготовлену у 70 роках 20 сторіччя, вартістю 1 грн., картону валізу, яка не представляє матеріальну цінність, що належать ОСОБА_8, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 288 грн.

ОСОБА_4, діючи повторно, 21 серпня 2010 року близько 03-00год., знаходячись в с. Манченки Харківського району Харківської області, маючи мисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом відчинення навісного замка, проник до приміщення сараю, який розташований на подвірї домоволодіння №65 по вул. Маяковского, та застосовуючи фізичну силу, вивів у руках мотоцикл «Мінськ» ММВЗ-3.11211, без реєстраційних номерів, 1987 року випуску, що належить ОСОБА_3, тобто незаконно заволодів ним.

Крім того .ОСОБА_4, діючи повторно, 26 серпня 2010 року, близько 05-30 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, за попередньою змовою з ОСОБА_6, проникли до приміщення гаражу, який нлежить ОСОБА_16, що розташований за адресою: с. Максимівка, вул.. Молодіжна, 2 Богодухівського району Харківської області, звідки таємно викрали електричний заточний станок марки «BRAVO» ВТ 900, вартістю 522 грн., чим спричинили ОСОБА_16 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4, діючи повторно, 28 серпня 2010 року, близько 05-00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, за попередньою змовою з ОСОБА_6, шляхом пошкодження навісного запираючого пристрою вхідних дверей, проникли до будинку домоволодіння ОСОБА_17, що розташоване за адресою: с. Крисино, вул. Робоча, 101, Юогодухівського району Харківської області, звідки таємно викрали надувне ліжко, вартістю 500 грн., DVD програвач марки «PIONEER-DV-380-s», вартістю 300 грн., музичні акустичні колонки марки «F&D SPS 611», вартістю 200 грн., набір головок марки «40 РС SOCKET SET», вартістю 196 грн., 8 банок пива «Туборг», ємкістю 0,5 літра кожна, вартістю за 1 шт. 6,00 грн., на суму 48 грн., коробку шоколадних цукерок «Вечірній Київ» вагою 300 грн., вартістю 28 грн. 30 коп., чим спричинили ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 1245 грн. 30 коп.

Крім того, ОСОБА_4, діючи повторно, 29 серпня 2010 року, близько 05-00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на узбіччі вул. Харківській, с. Крисино, Богодухівського району ,Харківської області, таємно викрав з автомобіля марки ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_7 комплектуючи частини, а саме: бензонасос (плунжерний), вартістю 70 грн., катушку запалення, вартістю 40 грн., чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 110 грн.

Крім того, ОСОБА_4, 6 вересня 2010 року, близько 11-00 год., маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись на вул. Полтавський Шлях в м. Харків, незаконно придбав за 100 грн., у невстановленої в ході досудового слідства особи медичний шприц, ємкістю 5 мл., з рідиною жовтого кольору обємом 2,4 мл., яка згідно висновку судово-хімічної експертизи №Є-477 від 10 вересня 2010 року являється кустарно виготовленим препаратом з ефедрину (псевдоефедрину), що містить в своєму складі метамфетамин (первитин), що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, сухий залишок рідини якого склав 0,492 гр., незаконно зберігаючи при собі, на трамваї приїхав до ст.. метро «Південний вокзал» в м. Харкові, тобто незаконно перевіз особливо небезпечний психотропний засіб.

Цього ж дня, близько 13-00 год., ОСОБА_4, поруч з будинком №38 Д по вул.. Карла Маркса в м. Харкові був зупинений працівниками міліції, які під час проведення його особистого огляду виявили та вилучили медичний шприц ємкістю 5 мл., з рідиною жовтого кольору обємом 2,4 мл., яка є кустарно виготовленим препаратом з ефедрину (псевдоефедрину), що містить в своєму складі метамфитамін (первинтин), що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, сухий залишок рідини якого склав 0,492 грн., який ОСОБА_4 незаконно придбав, перевіз і зберігав при собі без мети збуту.

До початку розгляду справи апеляційним судом прокурор відкликав свою апеляцію.

В апеляції з доповненнями засудженого ОСОБА_4 ставиться питання про скасування вироку з направленням справи на додаткове розслідування; змінити міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 з підписки про невиїзд на взяття під варту.

По суті зазначено, що по епізоду крадіжки мотоциклу не було проведено відтворення подій. Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_18 допомагали йому діставати мотоцикл з-під завалу та знали, що відбувається злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України. Не було встановлено та не було взято до уваги на досудовому слідстві, що ОСОБА_6 висловлював погрози на адресу ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_19, яка на той момент була вагітною, в разі, якщо ОСОБА_4 буде надавати слідству правдиві показання.

Апелянт вважає, що досудове слідство по справі за ч. 2 ст. 289 КК України було проведено необєктивно та однобічно, тому що ОСОБА_6 та ОСОБА_18 були залучені до участі в справі в якості свідків, а ні в якості звинувачених. Вказав, що мотоцикл з-під завалу він діставав разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_6, і що на досудовому слідстві між ОСОБА_6 та ним виникла домовленість про те, що крадіжку мотоциклу ОСОБА_4 визнає одноособово, а Павленко, в свою чергу допомагає йому вирішити питання по звинуваченню в злочині.

Заслухавши доповідь судді; засудженого, який підтримав доводи своєї апеляції та просив її задовольнити; засудженого ОСОБА_5, який згоден з вироком суду; потерпілого, якій підтримав доводи прокурора та просив стягнути на його користь відшкодування матеріальної шкоди, встановленої районним судом; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим;вивчивши матеріали справи та обсудивши доводи апеляції, колегія суддів вважає що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Справу розглянуто районним судом, за винятком епізоду за ч. 2 ст. 289 КК України, в порядку ст. 299 КПК України, вимоги якої дотримані.

Відповідно до вимог ст. 365 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких відповідно до вимог ч. 1 ст. 299 цього Кодексу докази не досліджувалися, не перевіряються.

Суд з достатньою повнотою встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину, за якій він засуджений, за обставин та в обємі, які викладені у вироку, при цьому надавши вірну юридичну оцінку його діям по ч. 2 ст. 289 КК України.

Доводи в апеляції засудженого ОСОБА_4 по епізоду крадіжки мотоциклу за ч. 2 ст. 289 КК України в частині того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_18 допомагали йому діставати мотоцикл з-під завалу та знали, що відбувається злочин, є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, здобутими в ході досудового слідства.

Так, з показань ОСОБА_6 вбачається, що він підтримував дружні стосунки с ОСОБА_4, який останній місяць, до подій, проживав у своєму автомобілі на дворі ОСОБА_6 біля його дому. У другій половині серпня 2010 року ОСОБА_4 попросив ОСОБА_6 зїздити з ним в п. Манченки, пояснивши, що йому потрібно забрати у його знайомого мотоцикл, який він купував за 100 грн. ОСОБА_12 ОСОБА_4 на своєму автомобілі поїхати не міг, тому що він був несправним. Після прибуття до п. Манченки ОСОБА_6 разом зі знайомою ОСОБА_4 ОСОБА_18 залишилися в автомобілі, а

ОСОБА_4 пішов, до якого саме дому, ані Павленко, ані ОСОБА_18, не знали. Коли він вертався, то в руках у нього був мотоцикл «Мінськ» красного кольору, без реєстраційних номерів, колеса на мотоциклі були спущені. Мотоцикл був в неробочому стані, тому ОСОБА_6 його віз на буксирі своєї машини, а ОСОБА_4 був за кермом мотоциклу. В подальшому ОСОБА_4 розповів Павленко, що він продав чи збирався перепродати цей мотоцикл.

Про угон ОСОБА_4 мотоциклу з одного з дворів в с. Манченки ОСОБА_6 дізнався лише від працівників міліції. Особисто йому ОСОБА_4 про це нічого не розповідав, тому що знав, що тоді він з ним нікуди б не поїхав. ( том 5 л.д. 59).

ОСОБА_18, зазначивши, що познайомилась з ОСОБА_4, маючи приятельські відносини з подружжям ОСОБА_6, надала аналогічні пояснення по справі на досудовому слідстві ( том 5 л.д. 60).

Крім того, слідчим органом при проведенні перевірки, постановами слідчого від 15 жовтня 2010 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи за ч. 2 ст. 289 КК України відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_18 (том 5 л.д. 74, 75), що також спростовує доводи апелянта в частині причетності вказаних осіб до незаконного заволодіння транспортним засобом мотоциклом. Постанова не оскаржувалась.

Сам ОСОБА_4 в ході досудового слідства винним себе в угоні транспортного засобу-мотоциклу визнавав в повному обсязі, щиро розкаювався в злочині, та добровільно давав показання працівникам міліції при явці з повинною, що відображено в протоколі допиту ОСОБА_4 від 30 вересня 2010 року в якості звинуваченого (т. 5 а.с. 54-55).

Більш того, в протоколі допиту ОСОБА_4 від 15 жовтня 2010 року в якості звинуваченого він зазначив, що він раніше оговорив ОСОБА_6 і угон мотоциклу він здійснював сам. (т. 5 а.с. 88).

В судовому засіданні районного суду ОСОБА_4, також, зазначив що про те, що мотоцикл був крадений, він не говорив ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_20 (том 8 а.с. 110). Тому, як вірно зазначено вироком суду, технічний стан мотоциклу, а саме те, що він не заводився та самостійно не їхав, не впливають на кваліфікацію даного злочину.

Винність ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, підтверджується доказами, дослідженими судом. Серед яких свідчення потерпілого ОСОБА_3, який зазначив, що мотоцикл «Мінськ» йому подарувала на день народження його мати ОСОБА_21 Останні двадцять років він був зламаний та постійно знаходився у домоволодінні його матері в сараї в с. Манченки, вул. Маяковського, 65. В ніч з 20 серпня на 21 серпня 2011 року йому зателефонувала матір та повідомила, що мотоцикл викрадено. Зі слів матері, сарай був закритий на навісний замок, ключі від сараю, які висіли в галереї дома, були викрадені. Вона вранці побачила, що фіртка, яку вона на ніч закривала на засов, відкрита, сарай теж був відкритий, мотоцикла не було.

Після проголошення вироку ОСОБА_4 був ознайомлений з матеріалами справи в повному обсязі та мав змогу, в разі незгоди, в порядку ст. 88 КПК України, подати зауваження на протокол судового засідання, з приводу допущеної неправильності або неповноти протоколу.

Таким чином, колегія суддів, розглянувши справу в рамках апеляції, не знаходить підстав до скасування вироку з направленням справи на додаткове розслідування, як то зазначено в апеляції.

Суттєвих порушень вимог кримінально-процесуального закону до скасування вироку, по справі не виявлено.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Провадження за апеляцією прокурора закрити у звязку з відкликом апеляції.

Апеляцію засудженого ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 14 жовтня 2011 року відносно ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 залишити без змін.

Головуючий

Судді -