Дата документу Справа № 318/1887/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/778/119/15 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.78 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у справі на постанову Кам`янсько Дніпровського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання Енергодарського м/р ВКВІ К-Дніпровського підрозділу УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у місця позбавлення волі для відбуття призначеного покарання.

Згідно постанови, ОСОБА_6 засуджений 30.12.2010 року Кам`янсько Дніпровським районним судом Запорізької області за ст.314 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки. 06.07.2015 року ст. інспектор Енергодарського м/р ВКВІ К-Дніпровського підрозділу УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_7 звернувся до суду із поданням про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням і направлення його в місця позбавлення волі для відбування призначеного судом покарання.

Згідно до подання, засуджений ОСОБА_6 під час випробування систематично порушує умови відбуття покарання, та не виконає обов`язки, покладені на нього судом. 18.07.2011 року ухилився від явки на реєстрацію до КВІ, виправдувальних документів не надав, про своє місце перебування не повідомив, за що йому було виписано попередження про відмову випробувальному строку та направленні в місця позбавлення волі. Але знов 05.09.2011 pоку, 19.09.2011 pоку, 03.10.2011 року, 22.12.2011 року ухилився від явки на реєстрацію до КВІ, за що 01.08.2011 року отримав письмове попередження.

03.10.2011 року та 05.01.2012 року до Кам`янсько Дніпровського РВ ГУМС України в Запорізькій області були направлені подання про здійснення приводу засудженого ОСОБА_6 , але приводи залишилися невиконаними, оскільки їх неможливо здійснити так як ОСОБА_6 змінив місце мешкання, про що також не повідомив КВІ.

Засуджений перебував в розшуку з 01.02.2013 року по 06.07.2015 рік.

06.07.2015 року засуджений ОСОБА_6 був доставлений до КВІ де надав пояснення в якому зазначив, що змінив місце проживання з с. Новодніпровка на м. Дніпрорудне, але нікому про це не повідомив і з 2011 року проживав в м. Дніпрорудне, додому не приїздив. 06.07.2015 року був затриманий співробітниками міліції та доставлений до КВІ.

Засуджений тривалий час не працює, на обліку в РЦЗ не перебуває, притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, що свідчить про його небажання встати на шлях виправлення, систематично порушує умови та порядок відбуття покарання.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні подання КВІ суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча був завчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та оскільки місцезнаходження ОСОБА_6 невідоме, дійсних причин невиконання умов звільнення від покарання з випробуванням в судовому засіданні встановити не представилось можливим, що унеможливлює скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого в місця позбавлення волі.

В апеляційній скарзі прокурор не погоджуючись із постановою зазначає, що судом були порушені процесуальні моменти порядку здійснення виклику засудженого до суду, забезпечення участі засудженого в судовому засіданні, розгляду справи по суті без належним чином повідомленого учасника процесу-засудженого, неврахування доказів, що містяться в особовій справі про зникнення з постійного місця проживання засудженого саме з метою ухилення від виконання ним обов`язків засудженого, неповідомлення інспекцію про факт залишення місця проживання, на ті обставини, що засуджений систематично без поважних причин не з`являвся на реєстрацію до підрозділу КВІ.

Окрім цього прокурор зазначає, що згідно з ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до ч.2 ст.369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали. Проте Кам`янсько Дніпровським районним судом Запорізької області винесено постанову на підставі ст. 408-2 КПК України (в редакції 1960 року), що саме по собі є порушенням процесуального законодавства. Тому просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю та винести ухвалу, якою скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який частково підтримав апеляцію; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 5 Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, який набрав чинності 20 листопада 2012 року, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Як вбачається з матеріалів справи щодо ОСОБА_6 , подання ст. інспектора Енергодарського м/р ВКВІ К-Дніпровського підрозділу УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно останнього та направлення його в місця позбавлення волі було подано в районний суд 06 липня 2015 року, тобто після набрання чинності новим процесуальним законом.

Однак, всупереч наведеним положенням районний суд, розглядаючи вказане подання, керувався нормами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, які за вказаних обставин втратили чинності.

Такі порушення процесуального закону є істотними, внаслідок чого рішення районного суду підлягає скасуванню, а справа за поданням ст. інспектора Енергодарського м/р ВКВІ К-Дніпровського підрозділу УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_7 направленню на новий розгляд до районного суду.

Під час нового судового розгляду необхідно врахувати наведене у цій ухвалі, належним чином перевірити доводи прокурора та прийняти законе й обґрунтоване рішення з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора, задовольнити частково.

Постанову Кам`янсько Дніпровського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні подання Енергодарського м/р ВКВІ К-Дніпровського підрозділу УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 у місця позбавлення волі для відбуття призначеного покарання, скасувати, а справу направити на новий розгляд до Кам`янсько Дніпровського районного суду Запорізької області в іншому складі суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4