Справа №1-42/10 06.05.2010 02.09.2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 лютого 2010 року, яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прибузьке Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, раніше судимого 01.06.2009 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік,

засуджено:

-за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 263 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01.06.2009 року і остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Постановлено стягнути з ОСОБА_5 960 грн. на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування майнової шкоди.

За вироком суду 18 серпня 2009 року приблизно о 15.00 годині ОСОБА_5 з метою викрадення чужого майна проник в житловий будинок АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_6 на загальну суму 1180 грн.

31 серпня 2009 року приблизно о 04.00 годині ОСОБА_5 з метою викрадення чужого майна через огорожу проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де таємно викрав майно ОСОБА_7 вартістю 600 грн.

В серпні 2009 року (точна дата слідством не встановлена) біля с. Прибузьке Жовтневого району Миколаївської області ОСОБА_5 знайшов кастет, що відноситься до ударно-дробильної холодної зброї, і незаконно носив його при собі без передбаченого законом дозволу.

31 серпня 2009 року приблизно о 17.00 годині біля буд. АДРЕСА_3 ОСОБА_5 був затриманий, а вказаний кастет вилучений працівниками міліції.

В апеляції засуджений ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, пом`якшити призначене покарання, врахувавши його щире каяття у вчинених злочинах.

Разом з тим посилається на порушення судом його права на захист, оскільки йому було відмовлено в призначенні захисника.

Також звертає увагу на те, що судом не було опитано свідків, які, на думку апелянта, могли б свідчити про його невинуватість у вчиненні деяких злочинів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_4 , який вважає апеляцію засудженого ОСОБА_8 необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_8 в таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у житло; в незаконному носінні кастету без передбаченого законом дозволу відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими судом доказами, що як і кваліфікація за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 263 КК України апелянтом не оспорюються.
При визначенні покарання ОСОБА_9 суд відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться до категорії тяжкого та середньої тяжкості; дані про особу ОСОБА_9 , який раніше судимий і нові злочини вчинив в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується негативно, не працює; обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів вважає, що суд, виконавши вимоги ст. 65 КК України, призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у встановлених санкцією статті межах, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_5 , про що просив апелянт, колегія суддів не вбачає.

Заява ОСОБА_5 про порушення його права на захист є безпідставною, оскільки спростовується матеріалами справи.
З протоколу роз`яснення права на захист від 30.08.2009 року видно, що ОСОБА_5 відмовився від послуг захисника на досудовому слідстві (а.с.38).
Крім цього, ОСОБА_5 , подавши до суду письмове клопотання про призначення йому захисника, не підтримав це клопотання у судовому засіданні і захист свої інтересів взяв на себе (а.с.239).
А виходячи із змісту ст.45 КПК України ОСОБА_5 не відноситься до перелічених у цій статті осіб, у справах яких при провадженні досудового слідства і розгляді справи в суді участь захисника є обов`язковою.
На думку колегії суддів не заслуговує на увагу і твердження ОСОБА_5 про те, що судом не були допитані свідки, які б спростували пред`явлене йому обвинувачення, оскільки згідно даних протоколу судового засідання клопотання про їх допит ОСОБА_5 не заявлялося.
З огляду на наведене апеляція засудженого ОСОБА_5 є необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, а вирок суду є законним, який слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляцію засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03 лютого 2010 року у відношенні ОСОБА_5 - без зміни.

Головуючий:

Судді: