Справа № 336/15/16-к
пр. 1кп/336/135/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , представника потерпілого директора ТОВ «Євроінвестпром» - ОСОБА_7 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню за ч. 2 ст. 185 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003682 від 28.08.2015 р., відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новогупалівка, Запорізької області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04.01.2016 р. в провадження судді ОСОБА_1 отримано обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003682 від 28.08.2015 р. відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив про відсутність процесуальних перешкод для призначення справи до судового розгляду, необхідність здійснення судового виклику до суду для допиту обвинувачених, просить суд призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, викликавши сторону обвинувачення і захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_6 заявили, що ОСОБА_5 не отримав копію обвинувального акту, у нього прокурор обманним шляхом відібрала розписку, чим порушене його право на захист від обвинувачення, в зв`язку з чим справа підлягає поверненню прокурору.

ОСОБА_5 згоден з позицією ОСОБА_4 і його захисника, представник потерпілого підтримав позицію прокурора, про виклик інших осіб клопотань не заявлено.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов висновку про неможливість призначення судового розгляду у зв`язку з наступним:

Згідно п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу, отже, кримінальний процесуальний закон принципово вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, чого зобов`язані неухильно дотримуватися слідчий і прокурор при складанні обвинувального акту, оскільки невиконання цих вимог робить юридично нікчемним сам процесуальний документ та перешкоджає судові у виконанні завдань кримінального провадження.

Обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, відповідно до п. 5 ч. 2 якої обвинувальний акт має містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, без яких неможливе визначення з остаточною правовою кваліфікацією кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. ст. 91, 92 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню слідчим, прокурором, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обставини, що впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

З аналізу обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, вбачається відсутність викладення всіх обставин кримінального правопорушення, з огляду на вимоги ст. 91 КК України про обов`язковість їх доказування, втім, ці обставини скоєння правопорушення мають істотне значення для правової кваліфікації дій обвинувачених.

Формулювання обвинувачення за своїм змістом є неконкретним, внаслідок неповного викладення фактичних обставин, що можуть впливати на остаточну кваліфікацію дій обвинувачених, через що вбачається порушення права обвинувачених на захист, яке не є формальним і не може бути забезпечено лише участю захисника, оскільки особа, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення має чітко усвідомлювати, у вчиненні якого злочину та за яких конкретних обставин вона обвинувачується, неконкретне обвинувачення виключає справедливий судовий розгляд.

В обвинувальному акті не вказано спосіб скоєння обвинуваченими інкримінованих їм кримінальних правопорушень, мотив і мета, а зазначено лише, що злочини вчинялися «з корисливих мотивів» «шляхом вільного доступу зі складу ТОВ «Євроінвестпроект».

Разом з тим з обвинувального акту вбачається, що обвинувачені таємно викрадали майно вказаного підприємства протягом тривалого часу, можливо тотожнім способом (в обвинувальному акті він не описаний), можливо з однією метою, можливо маючи на меті один мотив, наприклад особисте збагачення, але з описаних фактичних обставин незрозуміло, яким саме чином у обвинувачених кожного разу, майже щодня, на протязі тривалого періоду часу виникав новий умисел на вчинення нового злочину, оскільки остаточна правова кваліфікація містить таку кваліфікуючу ознаку, як повторність.

В обвинувальному акті також не зазначено, внаслідок чого є незрозумілим, чи встановлювалося це слідчим, прокурором, чи є склад паливних матеріалів охоронюваною територією, і, якщо так, то в який спосіб обвинувачені мали до нього вільний доступ, яким чином викрадене майно, що є об`ємним та важким за своїми розмірами та вагою переносилося чи перевозилося ОСОБА_5 , як самотужки, так і з ОСОБА_4 з території складів, що в подальшому з викраденим майном відбувалось.

З обвинувального акту вбачається, що обвинувачені мали вільний доступ до складу зазначеного товариства в різний час доби як в денний час, так і в нічний, при цьому в обвинувальному акті не зазначено яким саме чином обвинувачені проходили до складу, переправляли зазначене майно за межі складів, що є істотною обставиною об`єктивної сторони кримінального правопорушення

Оскільки від цих обставин, що є способом, мотивом, метою вчинення злочину, залежить правильність остаточної кваліфікації кримінального правопорушення, а саме чи є воно триваючим, чи повторним, чи вчинено з проникненням на охоронювану територію, чи шляхом вільного доступу і яким саме чином, яку мету переслідували обвинувачені, вчиняючи крадіжки, та чи досягли вони цієї мети, яким мотивом керувалися, то ці обставини підлягають обов`язковому доказуванню відповідно до вимог ст. 91 КПК України

Також в обвинувальному акті фактичні обставини справи в контексті вказаної кваліфікуючої ознаки крадіжки (попередня змова групою осіб) викладені не конкретно.

Зокрема, в обвинувальному акті зовсім не розкрито, які конкретно дії були вчинені кожним з співучасників злочину, спосіб вчинення злочину, роль кожного у досягненні спільного злочинного результату, що і коли було предметом попередньої домовленості між підозрюваними чи до початку вчинення злочину чи в інший час.

Відсутність визначення конкретних обставин скоєння злочину, тобто відсутність обов`язкових елементів складу інкримінованого кримінального правопорушення, обумовлює неможливість ефективного захисту від обвинувачення (порушення права на захист ст. 20 КПК України) та забезпечення швидкого та повного судового розгляду кримінального провадження.

На необхідність приділення особливої уваги роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу неодноразово зазначено Європейским судом з прав людини (далі Суд), зокрема в справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначено про ці вимоги, що містяться в тексті п.п. «а» п.3 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини (далі Конвенція). Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення Суду від 19.12.1989 р. в справі «Камасінскі проти Австрії»).

Крім того, слід зазначити, що положення п.п. «а» п.3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію , яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення Суду від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», рішення Суду від 25.07.2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», рішення від 20.04.2006 р. у справі « І.Н. та інгші проти Австрії»).

Єдиним носієм обвинувачення є обвинувальний акт, а його недоліки, які полягають у викладених суперечностях, невідповідностях та неповноті, перешкоджають призначенню справи до розгляду, оскільки це суперечить загальним засадам кримінального провадження

( ст. 7 КПК України), які відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України мають бути застосовані судом у випадках, коли положеннями КПК України не регулюються або неоднозначно регулюються питання кримінального провадження.

Отже, з огляду на те, що ст. ст. 7-9,20 КПК України вимагають дотримання органом досудового розслідування загальних засад кримінального провадження, зокрема, щодо верховенства права, законності, забезпечення права на захист, а судом встановлено що ці вимоги в обвинувальному акті не дотримані, що є процесуальною перешкодою для призначення справи до судового розгляду, та, за своїми наслідками, тягне застосування судом вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, відповідно до якого в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Крім того, обов`язковим додатком до обвинувального акту є реєстр матеріалів досудового розслідування, як процесуальний документ фіксування кримінального провадження, який повинен відповідати вимогам ст. 109 КПК України і містити довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження, достатньо повний реєстр дає можливість суду в судовому засіданні ретельно і повною мірою дослідити, перевірити зібрані під час досудового розслідування докази з огляду на їх допустимість, та постановити обґрунтоване рішення.

Наданий суду реєстр матеріалів досудового розслідування в першому розділі не містить інформації про дату і час проведення процесуальної дії, що міститься в реєстрі в цьому розділі під № 22 (заява від ТОВ «Євроінвестпроект»;

-згідно з п. 166 першого розділу реєстру доступ до матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_6 фактично не надавався (відсутні зазначення дати і часу вчинення цієї процесуальної дії);

-в п. 39 розділу другого ЄРДР не зазначена дата такої процесуальної дії, як складання обвинувального акту прокурором, внаслідок чого є незрозумілим, який обвинувальний акт було направлено до суду, якщо він не складався відповідно до відомостей, що містяться в ЄРДР;

Крім того, згідно супровідного листа до суду прокурором було направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003682 від 29.10.2015 р., а фактично на розгляд суду надісланий інший обвинувальний акт, а саме по кримінальному провадженню, що внесено до ЄРДР 28.08.2015 року.

Відтак, з даних обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, не можна зробити висновку про те, яка була пред`явлена підозра обвинуваченим, коли саме, про вчинення яких кримінальних правопорушень і в межах якого саме кримінального провадження.

З огляду на викладене, справа на підставі надісланого до суду обвинувального акту, що не відповідає зазначеним в ухвалі суду вимогам, не може бути призначена до судового розгляду, а обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст. ст. 91, 291, 314, 392, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:

21.01.16