справа №176/2691/15-к
провадження №1-в/176/3/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2016 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції з приміщенням Жовтоводської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№ 26), клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання, яка надійшло від засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, засудженого: 17.11.2009 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 115 ч. 1 КК України до позбавлення волі 8 років, за ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.04.2010 року вирок залишений без змін, який відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії № 26,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника Жовтоводської ВК №26 за довіреністю ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 засуджений 17.11.2009 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 115 ч. 1 КК України до позбавлення волі 8 років, початок строку відбування покарання 17.11.2009 року, кінець строку відбування покарання - 17.11.2017 року. Умовно-дострокове звільнення відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України можливо після відбуття частини строку покарання починаючи з 18.11.2015 року.
Засуджений ОСОБА_4 в своєму клопотанні просить про його умовно-дострокове звільнення з посиланням на положення ст. 81 КК України.
В судовому засідання підтримав клопотання, підтвердив, що мав неодноразові стягнення протягом строку відбування покарання, але вважає що застосовані необґрунтовано, виходячи з неупередженого ставлення адміністрації колонії, в той час підтвердив, що особисто писав пояснювальні з приводу порушень та підписував, вважає, що докорінно виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Захисник ОСОБА_9 підтримав клопотання підзахисного, вважав не можна враховувати стягнення, які були накладенні після звернення його підзахисним з клопотанням.
Заслухав представника Жовтоводської ВК №26, який заперечував проти задоволення клопотання, виходячи з поведінки засудженого, думку прокурора, який також заперечував, вивчивши матеріали особової справи на засудженого та підстави клопотання, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення можливо при обов`язковій і одночасній наявності зазначених у законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.
Судом встановлено, що витікає і підтверджується матеріалами особової справи засудженого, характеристиками в особовій справі на засудженого, матеріалами про стягнення і заохочення, що в місцях позбавлення волі за вироком суду ОСОБА_4 знаходиться з 21.11.2009 року, з цього часу утримувався в Дніпропетровському СІ №3, характеризувався посередньо, заохочень та стягнення не мав.

З 04.05.2011 року відбував покарання в Криворізькій ВК №80, за цей час характеризувався негативно, заохочень не мав, мав 8 стягнень протягом 2011-2014 років, у тому числі у вигляді тримання в ДІЗО, протягом 2014 року двічі був підданий стягненню за відмову від суспільно-корисної праці, а саме за відмову від прибирання території згідно графіку (а. о/с 75, 78). За характеризуючими даними в Криворізькій ВК за характером впертий та легко збудливий, через що може утворити в колективі засуджених лайку, на проводиму індивідуальну виховну роботу реагує задовільно, правильних висновків не робить.

З 26.12.2014 року відбуває покарання в Жовтоводській ВК №26. Протягом часу відбування покарання в Жовтоводській ВК №26 згідно характеристик станом на 17.03.2015 р., 20.11.2015 р характеризується незмінно негативно (а. о/с 113, 116). До теперішнього часу заохочень не має, а має ще 3 стягнення, серед яких суттєві - за полишення відділення, тримання заборонених речей, за останнє з яких підданий стягненню у вигляді тримання 5 діб в ДІЗО, два з яких від 29.01.2016 р та від 01.02.2016 р є не погашені.
Протягом 2015 року на виробничих об`єктах установи на умовах виконання норм виробітку не працював по незалежним причинам, залучався до робіт з благоустрою установи, однак до поставлених завдань ставиться задовільно (а. о/с 116)
Посилання засудженого ОСОБА_4 на те, що стягнення протягом часу його відбування накладались безпідставно, суд вважає не обґрунтованими, оскільки спростовуються і підтверджуються матеріалами особової справи засудженого про накладені стягнення, ці рішення адміністрації установи про накладання стягнень не оскаржувались, набрали чинності і є дійсними.

Суд не погоджується з запереченнями захисника, про те, що не можна враховувати стягнення, яким ОСОБА_4 був підданий після звернення ним з клопотанням, оскільки висновок про виправлення засудженого має бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.
Крім того, стягнення від 29.01.2016 р та від 01.02.2016 р у вигляді попередження та тримання в ДІЗО, останнє за тримання заборонених речей, що визнав та які підтверджуються його особистими поясненнями, яким ОСОБА_4 був підданий після звернення ним з клопотанням, вказують і підтверджують сталу негативну поведінку засудженого, те що такий не змінився і не бажає стати на шлях виправлення.

За таких обставин, оцінюючи їх в сукупності з даними про особу засудженого, який протягом часу відбування покарання має 11 стягнень і жодного заохочення, два з останніх які є не погашні, який є судимий та відбуває покарання за особливо тяжкий злочин проти життя особи, в той час умовно-дострокове звільнення особи від подальшого відбування призначеного покарання передбачає її повернення до суспільно-громадського життя, суд не приходить до висновку про однозначну поведінку засудженого, яка б свідчила про його виправлення та вважає, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від покарання є передчасним та клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення від покарання - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення учасники процесу можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом її подачі через даний міський суд. Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.

Суддя :