11-сс/775/380/2015(м)

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Донецької області у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні 11 листопада 2015 року у місті Маріуполі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 31 жовтня 2015 року
В С Т А Н О В И Л А :
Слідчий СУ ГУМВС України в Донецькій області 20 жовтня 2015 року звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене частиною 1 статті 258-3 КК України.
У клопотанні слідчого зазначено, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється в тому, що в квітні 2014 року увійшов у створену невстановленою досудовим розслідуванням особою терористичну організацію, так звану «Донецьку народну республіку», з метою вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, на протязі з початку квітня до початку травня 2014 року, під керівництвом невстановленої досудовим слідством особи, взяв активну участь у підготовці та здійсненні даною організацією низки кримінальних правопорушень.
Реалізуючи свій злочинний намір, підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, в квітні 2014 року став одним із учасників «силового» блоку, а саме бійцем незаконного збройного формування терористичної організації «ДНР».
Відповідно до відведеній йому ролі в плані спільних злочинних дій та на виконання функцій, покладених на нього, підозрюваний ОСОБА_7 виконував наступні обов`язки:
- ведення збройного опору, незаконна протидія та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції;
- участь у не передбачених законом збройних формуваннях;
- заволодіння зброєю, боєприпасами, транспортними засобами, а також охорона укріплень, з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та забезпеченням власної злочинної діяльності;
______________________________________________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/775/380м/2015 Доповідач ОСОБА_1
Категорія 183 КПК України

- інше сприяння терористичній діяльності політичного та силового блоку терористичної діяльності політичного та силового блоку терористичної організації «ДНР».
При цьому, підозрюваний ОСОБА_7 усвідомлював, що терористична організація, учасником якої він був, діяв на території України незаконно та, що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України та військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції.
Крім того, в клопотанні вказано, що 19 жовтня 2015 року, відповідно до вимог статей 276, 277, 278 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_7 було складене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 258-3 КК України, однак повідомлення про підозру особисто не вручено внаслідок не встановлення місцезнаходження підозрюваного на території будь-якого населеного пункту, де органи державної влади повністю здійснюють свої повноваження.
Таким чином було встановлено, що він переховується від органів досудового слідства. Згідно вимог, передбачених частиною 3 статті 111, статті 135 КПК України було вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, але вручити повідомлення про підозру та повістку про виклик близьким родичам або членам сім`ї підозрюваного не представилось можливим. У зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 , 20 жовтня 2015 року його оголошено у розшук, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що останній ухиляється від явки до органу досудового розслідування, перешкоджає проведенню з ним слідчих дій та унеможливлює своєчасне прийняття законного процесуального рішення по даному кримінальному провадженню у розумні строки.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 20 жовтня 2015 року слідчому для розгляду його клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , наданий дозвіл на затримання останнього, який 31 жовтня 2015 року о 1 годині 00 хвилин був затриманий в місті Обухові Київської області.
У той же день підозрюваний ОСОБА_7 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 258-3 КК України.
Крім того, в клопотанні слідчого зазначено, що в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній переховувався від органів досудового слідства, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється і, у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, та відповідно до вимог частини 5 статті 176 КПК України ніякі інші запобіжні заходи не можуть бути застосовані.
Приймаючи рішення стосовно запобіжного заходу, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що для запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_7 переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків і перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з підозрою останнього у вчиненні особливо тяжкого злочину проти громадської безпеки, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою є неможливим.
Не погоджуючись з судовим рішенням слідчого судді суду першої інстанції, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мають місце грубі порушення кримінального процесуального закону, висловлене у незаконному обранні примусової міри.
При ухваленні вказаного рішення слідчий суддя суду першої інстанції не прийняв до уваги не визнання підозрюваним ОСОБА_7 вини у вчинення кримінального правопорушення, про яке йому було повідомлено підозру.
Захисник ОСОБА_6 послався на ненадання слідчим та прокурором даних про наявність ризиків, які зазначені ними у клопотанні до слідчого судді як підстави для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та не було надано ніяких доказів для підтвердження існування цих ризиків.
Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_6 про підтримку апеляційної скарги і незгоду з ухвалою слідчого судді суду першої інстанції, міркування прокурора про законність і обґрунтованість судового рішення та безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали судової справи і, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя суду першої інстанції, розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 тримання під вартою, з`ясував необхідні питання, які вирішуються при судовому розгляді цієї категорії справ, дійшов обґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Слідчий суддя суду першої інстанції, провівши судовий розгляд клопотання слідчого та, прийнявши рішення мотивував його, пославшись на наявність не тільки ризиків, але й обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена положеннями частини 1 статті 258-3 КК України.
Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді суду першої інстанції, оскільки він підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_9 , відеозаписом та іншими даними, які містяться в матеріалах судового провадження.
Приймаючи рішення за результатами розгляду клопотання слідчого, слідчий суддя суду першої інстанції послався і на положеннями частини 5 статті 176 КПК України, за якими не може бути застосований запобіжний захід ніж тримання під вартою.
За таких обставин, колегія суддів вважає рішення слідчого судді суду першої інстанції правильним і таким, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
З урахуванням наведеного, колегія суддів не знаходить підстав як для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 так і для зміни або скасування рішення слідчого судді.
Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 31 жовтня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у
вигляді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі строком на 30 діб по 29 листопада 2015 року включно залишити без зміни.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3