Справа № 175/1780/15-к
Провадження № 1-кп/175/84/15
Вирок

Іменем України

07 вересня 2015 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 і його представника адвоката ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

законних представників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне кримінальне провадження № 0003003 відносно

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Ленінабад Таджикистану, громадянки України, ІПН НОМЕР_1 , з повною середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у с. Балівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, там же зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, учня групи ТУ № 18 Дніпропетровського центра технічної освіти № 18, призовника, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у смт. Кіровське Дніпропетровського районну Дніпропетровської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_2 , з базовою середньою освітою, учня групи АС № 4 Дніпропетровського центра технічної освіти № 18, призовника, неодруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , проживаючого у тому ж населеному пункті по АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КК України,

встановив:

25 листопада 2014 року приблизно о 23 годині 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_15 прибув до будинку АДРЕСА_4 , де проживав ОСОБА_5 із його матір`ю ОСОБА_16 , і побачивши планшет «Asus fonepad 7», який належить ОСОБА_17 , вирішив його викрасти.

Після цього, у вказаний час ОСОБА_15 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, маючи вільний доступ, зайшов до приміщення літньої кухні, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_4 , й упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, шляхом вільного доступу, таємно викрав приналежне ОСОБА_17 майно, а саме:

- планшет «Asus fonepad 7» чорного кольору, p/n 90 nk00е2-m00910, IMEI: НОМЕР_3 вартістю 2639,50 грн.,

- захисну плівку на ньому вартістю 69,53 грн.,

- скетч-карту «Utel» вартістю 57,21 грн., і з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2766,24 грн.

Крім того, 01 січня 2015 року близько 18.00 години неповнолітні ОСОБА_15 і ОСОБА_18 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходилися у спільного знайомого ОСОБА_19 по АДРЕСА_5 , де в цей момент у ОСОБА_20 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 , співмешканця його матері ОСОБА_12 , виник раптовий умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_21 .

З цією метою ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_22 приблизно о 18 годині 30 хвилин прибули до будинку АДРЕСА_4 , де на території подвір`я неподалік від господарського приміщення знаходився ОСОБА_23 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, і ОСОБА_15 , реалізовуючи свій злочинний умисел, приблизившись до ОСОБА_24 на відстань витягнутої руки обличчям до обличчя, умисно наніс йому один удар кулаком лівої руки у праву щелепу і один удар кулаком правої руки у ліве вухо, а потім двома руками, доклавши зусилля, штовхнув у груди ОСОБА_25 , від чого останній упав на землю, на лівий бік. Після цього ОСОБА_15 присів зліва, обличчям до обличчя біля голови ОСОБА_24 і умисно наніс йому по голові та обличчю не менше п`яти ударів кулаками обох рук.

01 січня 2015 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_18 , знаходячись на території подвір`я будинку АДРЕСА_4 по праву сторону від ОСОБА_24 , який після нанесених ударів ОСОБА_26 у цей час лежав на лівому боці на землі неподалік від господарського приміщення, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_17 п`яткою правої ноги не менше двох ударів у грудну клітину праворуч.

ОСОБА_27 , побачивши, що відбувається, стала відтягувати свого сина ОСОБА_20 від ОСОБА_24 , і у цей момент ОСОБА_15 у русі умисно наніс один ковзаючий удар правою ногою по спині ОСОБА_24 , після чого покинув територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_4 .

ОСОБА_18 , продовжуючи реалізовувати свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне завдання побоїв та вчинення насильницьких дій, приблизився до ОСОБА_24 , який лежав на землі на животі неподалік від господарського приміщення вищевказаного домоволодіння, та після раніше нанесених ударів ним і ОСОБА_26 насильно завів ліву руку ОСОБА_24 за спину, утримуючи її, та сів зверху на ОСОБА_25 , тим самим завдав йому фізичного болю, після чого умисно наніс чотири удари кулаком правої руки у праву верхню частину спини, завдавши ОСОБА_17 фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

01 січня 2015 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_27 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на території подвір`я будинку АДРЕСА_4 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 , діючи у групі осіб та продовжуючи раніше розпочату злочинну діяльність неповнолітніх ОСОБА_20 і ОСОБА_28 , побачила ОСОБА_28 , який сидів зверху ОСОБА_24 , який у цей час лежав на животі обличчям до низу на землі неподалік від господарського приміщення вказаного домоволодіння, та тримав його ліву руку за спиною, наблизилась до ОСОБА_24 , зіштовхнула ОСОБА_28 у бік, узяла металевий совок і умисно нанесла ОСОБА_17 кутком цього совка не менше чотирьох ударів по задній поверхні спини та один удар в область лівої вушної раковини, а потім умисно нанесла йому не менше трьох ударів кулаками обох рук у верхню частину задньої поверхні спини.

Після цього ОСОБА_27 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, приблизилася до ОСОБА_24 , який у цей час лежав на правому боці на землі неподалік від господарського приміщення, та умисно нанесла йому не менше трьох ударів передньою частиною стоп обох ніг, взутими у чоботи, по лівій бічній поверхні грудної клітини.

Через деякий час того ж дня ОСОБА_15 , повернувшись на територію подвір`я будинку АДРЕСА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність та злочинну діяльність ОСОБА_28 та ОСОБА_12 , діючи у групі з останньою, приблизився до ОСОБА_24 , який лежав на землі неподалік від господарського приміщення на животі, присів біля його голови та умисно наніс кулаком лівої руки три удари по обличчю, а саме в область носу, губ і скронево-тім`яну область по центру. Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_15 умисно наніс ОСОБА_17 один удар коліном лівої ноги в обличчя та один удар правою ногою в область сідниць. Після цього ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_22 , перевівши ОСОБА_25 до приміщення коридору будинку АДРЕСА_4 , приблизився до потерпілого, який лежав на підлозі на животі, та умисно наніс йому долонею правої руки чотири удари у потиличну-тім`яну область голови.

У результаті злочинних дій обвинуваченої ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_17 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми лівої половини грудної клітини з переломами 5-6-7-8-9-го ребер ліворуч по середньо-пахвовій лінії з явищами лівостороннього гемопневмотораксу, підшкірної емфіземи м`яких тканин, синців та саден лівої половини грудної клітини, з розвитком у посттравматичному періоді лівосторонньої нижньо-дольової пневмонії та ексудативного плевриту, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

У результаті злочинних дій неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_28 потерпілому ОСОБА_17 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми правої половини грудної клітини з переломами 8-9-го ребер по середньо-пахвовій лінії з синцями на грудній клітині та у поперековій області, які за своїм характером відносяться до середньої тяжкості ушкоджень, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

У результаті спільних злочинних дій обвинуваченої ОСОБА_12 і неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_20 потерпілому ОСОБА_17 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, численних синців та саден на голові та обличчі, гематоми лівої вушної раковини, гострого лівостороннього сальпінгоотиту, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_27 свою вину визнала повністю і пояснила, що протягом 5 років перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_29 і періодично проживала разом з ним у будинку АДРЕСА_4 . Ввечері 01 січня 2015 року, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_24 у вказаному будинку, де вони разом зустрічали Новий рік і обидва перебували у стані алкогольного сп`яніння, після чергової сварки з потерпілим вона зібрала свої особисті речі та зателефонувала своєму сину ОСОБА_30 , аби той допоміг їх перенести. Через деякий час після цього, проходячи по подвір`ю до приміщення літньої кухні, звернула увагу на те, що у дворі на землі, обличчям донизу, лежав ОСОБА_23 , а поруч з ним стояли її син ОСОБА_15 зі своїм товаришем ОСОБА_22 , і завдавали потерпілому удари. Відтягнувши сина від ОСОБА_24 , вона відвела його на лавочку, що знаходилась на вулиці біля будинку, і забравши речі з кухні, побачила як ОСОБА_18 на подвір`ї сидів зверху на лежачому донизу обличчям потерпілому та при цьому, тримаючи йому руку за спиною, щось пояснював. Відштовхнувши ОСОБА_28 , одразу взяла в руки металевий совок, що знаходився поблизу літньої кухні, та нанесла цим совком ОСОБА_17 один удар по голові й близько трьох ударів в область спини. Викинувши совок, також нанесла ще близько трьох ударів руками та приблизно три удари ногами в область ребер. Після усіх цих подій ОСОБА_15 і ОСОБА_18 відвели потерпілого до кухні та потім утрьох вони пішли з двору ОСОБА_24 по своїх домівках. У скоєних злочинах щиросердно кається, принесла вибачення ОСОБА_17 і просить суворо її не карати. Позов потерпілого визнає частково.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 свою вину визнав повністю і пояснив, що 25 листопада 2014 року пізно ввечері, перебуваючи у складному матеріальному становищі, прийшов до домоволодіння співмешканця його матері ОСОБА_24 , зайшов у будинок і взяв планшет, який наступного дня продав з метою отримання коштів. 01 січня 2015 року близько 18.00 години прийшов до будинку ОСОБА_24 разом із ОСОБА_22 , аби допомогти перенести звідти речі своєї матері ОСОБА_31 . У відповідь на образи потерпілого спочатку наніс йому рукою два удари у щелепу та ліве вухо, а потім штовхнув його, від чого останній упав на землю, а він, присівши біля нього, ще наніс рукою близько шести ударів кулаком в обличчя. Коли його відтягували від потерпілого він завдав йому один удар ногою по тулубу. Пробувши за територією домоволодіння близько 20 хвилин, він повернувся та побачив, що ОСОБА_18 сидить зверху на лежачому донизу обличчям потерпілому, тримаючи його руку за спиною. Після цього він підійшов до ОСОБА_24 і одразу наніс йому в обличчя близько трьох ударів кулаком і один удар коліном, а також один удар ногою в область сідниць. Після бійки, перевівши з ОСОБА_32 потерпілого до коридору будинку та поклавши його на підлогу обличчям донизу, наніс йому долонею близько чотирьох ударів по голові. Залишивши ОСОБА_25 , вони пішли по домівках. У скоєних злочинах щиросердно кається і просить суворо його не карати. Позов потерпілого визнає частково.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 свою вину визнав повністю і пояснив, що 01 січня 2015 року близько 18.00 години разом з ОСОБА_26 прийшов за місцем проживання ОСОБА_24 , який у цей момент знаходився на подвір`ї. Спочатку ОСОБА_15 , а потім він і ОСОБА_27 спричинили потерпілому тілесні ушкодження, при цьому він завдав декілька ударів ногою у грудну клітину, а також прижимав потерпілого ногою до землі, сидів зверху на ньому і заводив його руку за спину. У подальшому він разом з ОСОБА_26 довів ОСОБА_25 до будинку та разом із ОСОБА_16 пішли по своїх домівках. У скоєних злочинах щиросердно кається і просить застосувати до нього запропоновані його захисником примусові заходи виховного характеру. Позов потерпілого визнає частково.

Крім повного визнання обвинуваченими своєї провини, їх вина підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні пояснив, що 25 листопада 2014 року з його будинку АДРЕСА_4 було викрадено планшет «Asus» із захисною плівкою на ньому і скетч-карткою «Utel» загальною вартістю 2766,24 грн. Після звернення до правоохоронних органів, перед Новим роком йому працівники міліції повернули планшет без захисної плівки та скетч-картки, й повідомили, що крадіжку вчинив ОСОБА_33 . Просить стягнути з останнього вартість захисної плівки та скетч-картки. 01 січня 2015 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання разом з ОСОБА_16 , близько 18.30 години вийшов на подвір`я, де зустрів її сина ОСОБА_20 і його товариша ОСОБА_34 . ОСОБА_15 одразу почав наносити йому удари руками в обличчя, від яких він упав на землю. У подальшому завдавати удари по усьому тілу, використовуючи совок, приєдналися ОСОБА_27 та ОСОБА_18 , який при цьому сів на нього зверху та завів руку за спину. Прийшовши до тями близько 04.00 годину ранку наступного дня, побачив, що у приміщенні кухні був безлад. Крадіжкою планшета ОСОБА_15 завдав йому матеріальну шкоду на суму 420 грн., яку просить стягнути на його користь. Злочинними діями усіх обвинувачених йому завдана матеріальна шкода на загальну суму 19305,62 грн. і моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 24900 грн. Просить стягнути на його користь з обвинувачених ОСОБА_12 і ОСОБА_20 по 6435,20 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та по 8300 грн. моральної шкоди. Також зазначені суми просить стягнути солідарно з обвинуваченого ОСОБА_28 і його законного представника ОСОБА_35 .

Показаннями свідка ОСОБА_36 , яка у судовому засіданні пояснила, що вранці 02.01.2015 року, оскільки її син ОСОБА_23 не відповідав на телефонні дзвінки, вона вирішила одразу поїхати до нього додому. Приїхавши до будинку АДРЕСА_4 близько 10-11 години, побачила, що на подвір`ї скрізь були плями крові. Зі слів сина їй стало відомо, що його побили ОСОБА_15 разом із ОСОБА_37 . Про це вона одразу повідомила до міліції. Наступного ранку, оскільки стан здоров`я сина погіршився, вона викликала швидку допомогу та зателефонувала ОСОБА_38 , аби той допоміг їй у транспортуванні сина. Очікуючи лікарів, побачила, як біля двору стоять ОСОБА_39 та її син ОСОБА_18 , і про щось розмовляють з ОСОБА_40 , від якого їй стало відомо, що ОСОБА_18 також був учасником бійки. В аптеці, поблизу лікарні, куди був госпіталізований її син, ОСОБА_39 оплатила необхідні медикаменти на суму 500 грн. Будь-яких інших коштів на лікування ніхто їй не надавав.

Показаннями свідка ОСОБА_41 , який у судовому засіданні пояснив, що 03.01.2015 року після телефонного дзвінка ОСОБА_36 , він після обіду приїхав у с. Горянівське до свого товариша ОСОБА_24 , якого побачив побитим, із тілесними ушкодженнями. Зі слів останнього йому стало відомо, що його побили співмешканка ОСОБА_27 , її син ОСОБА_15 та його товариш ОСОБА_42 . Приблизно через 10 хвилин після виклику швидкої додому до потерпілого прийшли ОСОБА_18 та його мати ОСОБА_39 , яка у його присутності оглядала потерпілого, оскільки повідомила, що є медичним працівником. Поспілкувавшись з ОСОБА_22 особисто, той йому підтвердив, що бійка дійсно мала місце, проте деталей не повідомив.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка у суді пояснила, що 02.01.2015 року від працівників міліції їй стало відомо, що її син підозрюється у побитті ОСОБА_43 . Увечері 03.01.2015 року, побачивши біля двору потерпілого автомобіль швидкої, пішла туди із сином, де зустріла ОСОБА_44 , який спочатку накинувся на них, переплутавши їх із ОСОБА_16 та її сином ОСОБА_45 . Оскільки вона працює медсестрою, то до приїзду швидкої оглянула ОСОБА_25 , який категорично відмовлявся від госпіталізації. Після приїзду швидкої вона поїхала на автомобілі ОСОБА_44 до лікарні, куди відвезли потерпілого. Протягом усього періоду лікування ОСОБА_24 вона постійно цікавилася станом його здоров`я та допомагала матеріально, надавши за цей період грошові кошти на загальну суму 2300 грн.

Показаннями свідка ОСОБА_46 , який у судовому засіданні пояснив, що 03.01.2015 року йому зателефонувала колишня дружина ОСОБА_39 і повідомила, що їй необхідні гроші, оскільки їх син ОСОБА_18 побив людину, яку госпіталізовано до лікарні. У лікарні № 16 він передав ОСОБА_39 грошові кошти для потерпілого у сумі 500 грн. Зі слів сина йому стало відомо, що останній був учасником бійки.

Показаннями свідка ОСОБА_47 , який у суді пояснив, що 03.01.2015 року на стаціонарне лікування поступив ОСОБА_23 із закритою травмою грудної клітки, переломами ребер, закритою черепно-мозковою травмою, струсом головного мозку та іншими ушкодженнями. Зробивши усі необхідні дослідження та провівши лікування, 19.01.2015 року потерпілий був виписаний з лікарні, оскільки його загальний стан здоров`я був задовільний.

Матеріалами кримінального провадження № 0003003, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.01.2015 року, в якій ОСОБА_5 просить прийняти міри до ОСОБА_20 і невідомого хлопця, які 01.01.2015 року близько 18.30 години на подвір`ї його домоволодіння АДРЕСА_4 спричинили йому тілесні ушкодження (т.1,а.п.9);

- протоколом огляду від 06.01.2015 року і фото-таблицею до нього, із яких вбачається, що у присутності бабусі неповнолітнього ОСОБА_28 оглянуті та вилучені носильні речі, в які ОСОБА_18 був одягнутий 01.01.2015 року під час побиття ОСОБА_24 (т.1,а.п.21-23);

- протоколом огляду від 06.01.2015 року і фото-таблицею до нього, із яких вбачається, що у присутності матері неповнолітнього ОСОБА_20 оглянуті та вилучені носильні речі, в які останній був одягнутий 01.01.2015 року під час побиття ОСОБА_24 (т.1,а.п.26-29);

- протоколом огляду від 08.01.2015 року і фото-таблицею до нього, із яких вбачається, що ОСОБА_36 добровільно видала кофту свого сина ОСОБА_24 , на якій маються сліди плям бурого кольору, а також металевий совок з дерев`яною рукояткою, на тильній стороні металевої частини якого маються сліди, схожі на кров (т.1,а.п.30,31-33);

- довідкою № 5 від 06.01.2015 року Дніпропетровської міської клінічної лікарні № 16, із якої вбачається, що з 03.01.2015 року в торакальному відділенні перебуває на лікуванні ОСОБА_23 із закритою травмою грудної клітини, ЗЧМТ, переломами ребер, лівостороннім гемопневмотораксом, струсом головного мозку (т.1,а.п.34);

- висновком експерта № 106е від 08-13 січня 2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_20 виявлені тілесні ушкодження у вигляді 12-ти саден на тильній поверхні правої кисті: в проекції суглобової поверхні 2-го пальця між основною і дистальною фалангами; на основній фаланзі 5-го пальця та на суглобовій поверхні між нігтьовою та основною фалангами 3-го пальця; на тильній поверхні лівої кисті: в проекції голівок 2-ї та 5-ї п`ясних кісток, на суглобових поверхнях між основною і проксимальними фалангами 2-го, 3-го та 4-го пальців і на тильній поверхні лівої кисті в проекції між 2-ю та 3-ю п`ясними кістками у середній третині (т.1,а.п.39-40);

- висновками експерта № 17к від 14.01.2015 року, № 16к від 14.01.2015 року, № 15к від 13.01.2015 року, відповідно до яких кров ОСОБА_28 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО, кров ОСОБА_20 - до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО і кров ОСОБА_24 - до групи АВ за ізосерологічною системою АВО (т.1,а.п.53,65,77);

- висновком експерта № 73 від 14-27 січня 2015 року, відповідно до якого в одному сліді на металевому совку (об`єкт № 3) виявлена наявність крові людини, при серологічному досліджені якої виявлені антигени А, В і Н, що не виключає можливості походження цього сліду від потерпілого ОСОБА_24 , кров якого належить до групи АВ (т.1,а.п.74-76);

- висновком експерта № 72 від 14-27 січня 2015 року, відповідно до якого на футболці потерпілого ОСОБА_24 (об`єкти №№1-7) встановлена наявність крові людини, при серологічному досліджені якої виявлені антигени А, В і Н, що не виключає можливості походження цього сліду у тому числі й від потерпілого ОСОБА_24 (т.1,а.п.79-81);

- протокол проведення слідчого експерименту від 20.02.2015 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_23 у присутності понятих і спеціаліста СМЕ розповів і на статисті показав, при яких обставинах йому були заподіяні тілесні ушкодження обвинуваченими (т.1,а.п.105-107);

- висновком експерта № 731е від 20-23 лютого 2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_24 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:

- закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, численних синців та саден на голові та обличчі, гематоми лівої вушної раковини, гострого лівостороннього сальпінгоотиту, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день);

- закритої тупої травми правої половини грудної клітини з переломами 8-9-го ребер по середньо-пахвовій лінії з синцями на грудній клітині та у поперековій області, які за своїм характером відносяться до середньої тяжкості ушкоджень, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);

- закритої тупої травми лівої половини грудної клітини з переломами 5-6-7-8-9-го ребер ліворуч по середньо-пахвовій лінії з явищами лівостороннього гемопневмотораксу, підшкірної емфіземи м`яких тканин, синців та саден лівої половини грудної клітини, з розвитком у посттравматичному періоді лівосторонньої нижньо-дольової пневмонії та ексудативного плевриту, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених пошкоджень, поверхневий опис лікарями тілесних ушкоджень за даними медичної документації, можливо лише вказати, що вони могли утворитися не менше як від 6-7 механічних дій тупого твердого предмету (предметів), частина з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в область голови, обличчя, грудної клітини праворуч і ліворуч, і вони не суперечать механізму їх утворення, на який указав ОСОБА_23 у ході проведення слідчого експерименту, тобто при ударах кулаками рук в область обличчя та лівої вушної раковини, при ударах ногами в область грудної клітини праворуч і ліворуч, при ударах держаком совка по спині та голові (т.1,а.п.111-114);

- протоколом огляду місця події від 27.02.2015 року і фото-таблицею до нього, із яких вбачається, що місцем події є коридор будинку та територія подвір`я домоволодіння АДРЕСА_4 (т.1,а.п.118-127);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.03.2015 року, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_15 у присутності понятих, захисника, законного представника, педагога і спеціаліста СМЕ розповів при яких обставинах він завдавав ударів ОСОБА_17 (т.1,а.п.154-157);

- висновком експерта № 974е від 05-12 березня 2015 року, відповідно до якого локалізація та характер виявлених у ОСОБА_24 тілесних пошкоджень частково не суперечать механізму їх утворення, на який указав підозрюваний ОСОБА_15 у ході проведення слідчого експерименту, тобто при ударах кулаками рук в область обличчя та лівої вушної раковини, при ударах ногами в область грудної клітини ліворуч. У ході слідчого експерименту ОСОБА_15 не вказує механізм спричинення тілесних ушкоджень у ОСОБА_24 в області грудної клітини праворуч (т.1,а.п.161-162);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.03.2015 року, відповідно до якого підозрювана ОСОБА_27 у присутності понятих, захисника і спеціаліста СМЕ розповіла при яких обставинах, чим і куди вона та її син ОСОБА_15 завдавали ударів потерпілому ОСОБА_17 (т.1,а.п.183-186);

- висновком експерта № 1156е від 23-24 березня 2015 року, відповідно до якого локалізація та характер виявлених у ОСОБА_24 тілесних пошкоджень частково не суперечать механізму їх спричинення, на який указала підозрювана ОСОБА_27 у ході проведення слідчого експерименту, тобто при ударах кулаками рук в область обличчя та лівої вушної раковини, при ударах металевим совком в область лівої вушної раковини та по спині, а також при ударами ногою, взутою у взуття, в область грудної клітини ліворуч. У ході слідчого експерименту ОСОБА_27 не вказує механізм спричинення тілесних ушкоджень у ОСОБА_24 в області грудної клітини праворуч (т.1,а.п.189-190);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.03.2015 року, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_15 у присутності понятих, захисника, законного представника, педагога і спеціалістів СМЕ і СТКОР розповів при яких обставинах він, ОСОБА_18 і ОСОБА_27 завдавали удари потерпілому ОСОБА_17 (т.1,а.п.213-216);

- висновком експерта № 1299е від 25-30 березня 2015 року, відповідно до якого локалізація та характер виявлених у ОСОБА_24 тілесних пошкоджень не суперечать механізму їх утворення, на який указав підозрюваний ОСОБА_15 у ході проведення слідчого експерименту, тобто:

- при ударах руками та ногою ОСОБА_26 в область голови та обличчя потерпілого;

- при ударах ОСОБА_22 п`яткою правої ноги у грудну клітину ОСОБА_24 праворуч;

- при ударах ОСОБА_16 металевим совком в область голови та обличчя та при ударах ногами в область грудної клітини потерпілого ліворуч (т.1,а.п.220-221);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.04.2015 року, відповідно до якого підозрювана ОСОБА_27 у присутності понятих, захисника і спеціалістів СМЕ і СТКОР розповіла і на статисті показала при яких обставинах, чим і куди вона, ОСОБА_15 і ОСОБА_18 завдавали ударів потерпілому ОСОБА_17 (т.2,а.п.123-125);

- додатковим висновком експерта № 1897е від 20-23 квітня 2015 року, відповідно до якого локалізація та характер виявлених у ОСОБА_24 тілесних пошкоджень не суперечать механізму їх спричинення, на який указала підозрювана ОСОБА_27 у ході проведення слідчого експерименту 17.04.2015 року (т.2,а.п.129-130);

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10.12.2014 року, в якій ОСОБА_36 повідомила про те, що 25.11.2014 року невідома особа з будинку АДРЕСА_4 викрала планшет «Asus fonepad 7», приналежний її сину ОСОБА_5 (т.2,а.п.193);

- протоколом огляду місця події від 10.12.2014 року і фото-таблицею до нього, із яких вбачається, що місцем події є будинок АДРЕСА_4 (т.2,а.п.194-202);

- протоколом огляду від 11.12.2014 року, із якого вбачається, що з вітрини магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого у приміщенні автовокзалу «Дніпропетровськ-Центральний» вилучений планшет «Asus fonepad 7», який добровільно видав менеджер указаного магазину ОСОБА_48 (т.2,а.п.210);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.03.2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_48 упізнав ОСОБА_20 як особу, яка до Нового року принесла до магазину «Мобільна лавка» планшет «Asus fonepad 7» і обміняла його на мобільний телефон (т.2,а.п.222-223);

- речовим доказом - планшетом «Asus fonepad 7», переданим на зберігання потерпілому ОСОБА_17 (т.2,а.п.218,219).

Матеріалами судового провадження № 175/1780/15-к (№ 1-кп/175/84/15), а саме:

- висновком експерта № 596 від 05.05.2015 року, відповідно до якого в одному сліді на металевому совку (об`єкт № 3) виявлена наявність крові людини, при серологічному досліджені якої виявлені антигени А, В і Н, що не виключає можливості походження цього сліду як від потерпілого ОСОБА_24 , так і від підозрюваних ОСОБА_28 і ОСОБА_20 , крові яких властиві виявлені антигени (а.п.128-129);

- висновком експерта № 595 від 05.05.2015 року, відповідно до якого на футболці потерпілого ОСОБА_24 (об`єкти №№1-7) встановлена наявність крові людини, при серологічному досліджені якої виявлені

антигени ОСОБА_49 , ОСОБА_50 і Н, що не виключає можливості походження цього сліду як від потерпілого ОСОБА_24 , так і від підозрюваних ОСОБА_28 і ОСОБА_20 , крові яких властиві виявлені антигени (а.п.131-132);

- висновками експерта № 214к від 20.04.2015 року і № 209к від 21.04.2015 року, відповідно до яких кров ОСОБА_28 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО, а кров ОСОБА_20 - до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО (а.п.133,134).

Оцінивши у сукупності досліджені у судовому засіданні докази, які є достовірними, допустимими і достатніми, переконавшись у правильному розумінні обвинуваченими змісту обставин інкримінованих їм діянь і добровільності їх позиції, суд дійшов висновку про те, що за вказаних у обвинувальному акті обставин були вчинені кримінальні правопорушення (злочини), в яких обвинувачуються ОСОБА_27 , ОСОБА_15 і ОСОБА_18 , і ці кримінальні правопорушення (злочини) вчинені саме ними, й суд їх умисні дії кваліфікує:

- ОСОБА_12 - за ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб, і за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя потерпілого в момент заподіяння;

- ОСОБА_20 - за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), і за ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинене групою осіб;

- ОСОБА_28 - за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статі 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, і за ч.1 ст.126 КК України як умисне завдання побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень (злочинів), обставини справи й особу кожного з обвинувачених:

- ОСОБА_27 , - раніше не судима і не притягалася до кримінальної відповідальності, за попереднім місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проживання - задовільно, зі слів - фактично працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває;

- ОСОБА_15 , - на обліку в СКМСД не перебуває, раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання і навчання характеризується позитивно, неодноразово нагороджувався грамотами і відзнаками за активну участь у спортивних змаганнях і олімпіадах, навчається, виховувався у неповній сім`ї без батька, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває;

- ОСОБА_18 , - на обліку в СКМСД не перебуває, раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання і навчання характеризується задовільно, навчається, виховувався у неповній сім`ї без батька, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання усіх обвинувачених, суд визнає щиросердне каяття і активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочинів, а відносно ОСОБА_20 і ОСОБА_28 також і вчинення злочинів у неповнолітньому віці.

Обставинами, що обтяжують їх покарання, суд визнає вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння, а відносно ОСОБА_12 і ОСОБА_20 також і вчинення злочину групою осіб.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_12 , її ролі у вчиненні разом із неповнолітніми злочинів, які відповідно до ст.12 КК України віднесені до категорії невеликої тяжкості та тяжких, а також позиції потерпілого та думки прокурора щодо покарання і його виду, суд вважає за необхідне призначити мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.1 ст.121 КК України, але пов`язане з реальним відбуттям, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення покарання з випробуванням, про що просили обвинувачена та її захисник, суд не вбачає.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65, 103 КК України, з урахуванням обставин справи, а також даних про особу ОСОБА_20 і ОСОБА_28 , які вперше притягаються до кримінальної відповідальності та вчинили у неповнолітньому віці злочини, які відповідно до ст.12 КК України віднесені до категорії невеликої та середньої тяжкості, а також позиції прокурора щодо виду і міри покарання, суд вважає можливим призначити їм покарання із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України з випробуванням, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.

Підстав для звільнення ОСОБА_28 від покарання на підставі ст.105 КК України із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_11 строком на 1 рік 6 місяців, про що просили захисник, законний представник і обвинувачений, суд не вбачає виходячи з наступного.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» від 15.05.2006 року № 2, у кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання. Пунктом 7 цієї Постанови передбачена можливість передачі неповнолітнього під нагляд батьків… на строк не менше одного року, але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.

З урахуванням цього та приймаючи до уваги, що на момент ухвалення вироку ОСОБА_18 досяг повноліття, суд позбавлений правових підстав вирішити питання про застосування до нього зазначеного у клопотанні захисника примусового заходу виховного характеру, а тому це клопотання не підлягає задоволенню.

Також суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_30 і ОСОБА_51 покарання у виді позбавлення волі з реальним відбуттям, про що просив представник потерпілого.

Під час судового розгляду кримінального провадження потерпілий ОСОБА_23 заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_20 матеріальної шкоди у розмірі 420 грн., завданої крадіжкою, та з усіх обвинувачених і законного представника ОСОБА_39 за спричинені тілесні ушкодження - матеріальної шкоди у загальному розмірі 19305,62 грн., яка складається із витрат: на придбання лікарських препаратів у сумі 5897,62 грн., на проведення рентгену у сумі 105 грн., на проведення ультразвукових досліджень у сумі 150 грн., на проведення лікувального масажу у сумі 1000 грн., на протезування двох зубів у сумі 5000 грн., на придбання вітамінів у сумі 150 грн., а також із втраченого заробітку у сумі 7000 грн. (а.с.п.105-108).

Дослідивши надані потерпілим і його представником докази на обґрунтування позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1177 ЦК України майнова шкода, завдана злочином, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом установлено, що крадіжкою планшета обвинуваченим ОСОБА_26 потерпілому завдана матеріальна шкода у розмірі вартості захисної плівки до планшета і скетч-карти, що складає 420 грн., і на момент ухвалення вироку їх вартість не відшкодована, а тому позов у цій частині обґрунтований і підлягає задоволенню.

Також діями усіх обвинувачених потерпілому ОСОБА_17 спричинені тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, у зв`язку з чим він поніс витрати на придбання ліків у розмірі 5300,62 грн. (із урахуванням 500 грн., наданих 03.01.2015 року ОСОБА_39 матері потерпілого ОСОБА_36 ), а тому в цій частині позов підлягає задоволенню, оскільки ці витрати підтверджуються наданими письмовими доказами.

Заперечення захисника ОСОБА_9 щодо доведеності потерпілим зазначених сум, витрачених після виписки зі стаціонару, суд вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_23 перебував як на стаціонарному, так і на амбулаторному лікуванні, у зв`язку з чим витрачав самостійно та через близьких родичів кошти на придбання медикаментів, які йому були призначені лікарями.

Твердження законного представника ОСОБА_39 про передачу свідку ОСОБА_52 на лікування потерпілого інших сум, а також показання з цього приводу свідка ОСОБА_53 , яка у суді пояснила, що після госпіталізації ОСОБА_24 вона передала ОСОБА_36 на лікування сина грошові кошти у сумі 1100 грн., суд не приймає до уваги, оскільки ці обставини заперечуються свідком ОСОБА_36 і потерпілим, а будь-яких письмових доказів про передачу цих коштів саме на лікування ОСОБА_24 суду не надано.

Доказів про завдану матеріальну шкоду, яка складається із витрат на проведення рентгену у сумі 105 грн., на проведення ультразвукових досліджень у сумі 150 грн., на проведення лікувального масажу у сумі 1000 грн., на протезування двох зубів у сумі 5000 грн., на придбання вітамінів у сумі 150 грн., а також із втраченого заробітку у сумі 7000 грн., суду потерпілим і його представником не надано, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Позовні вимоги ОСОБА_24 про відшкодування моральної шкоди у загальному розмірі 24900 грн. підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Така шкода, виходячи з п.1 та п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній… особі неправомірними… діями…, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Виходячи із зазначених положень закону та обставин справи, характеру, глибини та тривалості фізичних, душевних і емоційних страждань, які переніс ОСОБА_23 у зв`язку з умисними діями ОСОБА_12 , ОСОБА_20 і ОСОБА_28 , враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність у потерпілого моральних переживань, які негативно відобразилися на його моральному стані з вини кожного з обвинувачених, а тому сума у розмірі 24900 грн., на думку суду, компенсує завдану моральну шкоду.

Крім того, з обвинувачених підлягає стягненню солідарно сума судового збору у розмірі 243,60 грн., сплачена потерпілим за вимоги морального характеру.

Відповідно до ч.1 ст.1180 ЦК України шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних засадах.

З огляду на ці вимоги закону і приймаючи до уваги, що на момент ухвалення вироку ОСОБА_18 набув повноліття, він зобов`язаний самостійно відшкодувати задану потерпілому шкоду, а тому суд вважає, що позов ОСОБА_24 до нього заявлено обґрунтовано. З цих же підстав, а також виходячи з припису ч.3 ст.1179 ЦК України законний представник ОСОБА_39 не зобов`язана відшкодовувати шкоду за дії сина ОСОБА_28 , який досяг повноліття, а тому у позові до неї слід відмовити.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд -
ухвалив:

ОСОБА_12 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України і призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.121 КК України - у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років,

- за ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України - у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Строк покарання обчислювати з 07 вересня 2015 року.

До набрання вироком законної сили змінити обвинуваченій ОСОБА_12 запобіжний захід із особистого зобов`язання на тримання під вартою і взяти її під варту в залі суду негайно.

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців,

- за ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України - у виді арешту строком 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_13 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання і повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, навчання і роботи.

ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.122 КК України - у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки,

- за ч.1 ст.126 КК України - у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_14 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання і повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, навчання і роботи.

Клопотання захисника ОСОБА_9 про звільнення неповнолітнього ОСОБА_14 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_11 строком на 1 рік 6 місяців залишити без задоволення.

В рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_13 (ІПН невідомий) 420 (чотириста двадцять) гривень на користь потерпілого ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_4 ).

Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_12 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_13 (ІПН невідомий) і ОСОБА_14 (ІПН НОМЕР_2 ) 5300,62 грн. (п`ять тисяч триста гривень 62 копійки) на користь потерпілого ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_4 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.
Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_12 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_13 (ІПН невідомий) і ОСОБА_14 (ІПН НОМЕР_2 ) 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок) на користь потерпілого ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_4 ) в рахунок відшкодування судових витрат.

В рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, стягнути на користь потерпілого ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_4 ):

- 8300 грн. з обвинуваченої ОСОБА_12 (ІПН НОМЕР_1 ),

- 8300 грн. з обвинуваченого ОСОБА_13 (ІПН невідомий),

- 8300 грн. з обвинуваченого ОСОБА_14 (ІПН НОМЕР_2 ).

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_11 та про стягнення інших сум у рахунок відшкодування матеріальної шкоди - залишити без задоволення.

Планшет «Asus fonepad 7», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити у його розпорядженні після набрання вироком законної сили.

Штани чорного кольору з біркою «Singoinxile» розмір 44, кофту темно-синього кольору «SPLASH», розмір «М», куртку з капюшоном Hed&Helen, розмір «L», які належать ОСОБА_14 та опечатані в поліетиленовий пакет; кофту сірого кольору з капюшоном «Roling», розмір «L», штани синього кольору «VARXOAR», кофту в`язану сірого кольору «SERAT» розмір «М», куртку чорного кольору «BLACKWOLF» розмір «ХХL», які належать ОСОБА_13 та опечатані в поліетиленовий пакет з написом «БМВ»; футболку сірого кольору фірми «Jianni SHIRTS» розмір приблизно 50 і совок металевий розмір 35 см довжиною, 20 см шириною, руків`я довжиною 20 см жовтого кольору, які належать ОСОБА_5 та опечатані в поліетиленові пакети, що знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області по квитанції № 00000034 на підставі постанови слідчого СВ Дніпропетровського РВ ОСОБА_54 від 18 лютого 2015 року, - після набрання вироком законної сили повернути за належністю, а при відмові їх отримати знищити як такі, що не мають матеріальної цінності.

Зразки крові ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_5 , опечатані в саморобні паперові пакети та залишок марлі зі змивом, опечатаний в саморобний паперовий пакет, що знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Дніпропетровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області по квитанції № 00000034 на підставі постанови слідчого СВ Дніпропетровського РВ ОСОБА_54 від 18 лютого 2015 року, - після набрання вироком законної сили знищити як такі, що не мають матеріальної цінності.

Два диски з відеозаписами проведення впізнання ОСОБА_13 та проведення слідчих експериментів із участю ОСОБА_12 і ОСОБА_13 зберігати у матеріалах судового провадження № 175/1780/15-к (№ 1-кп/175/84/15).

На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_16 у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1