Справа № 11-125 Головуючий у І інстанції Білоконь
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 34 02.10.2015

УХВАЛА
Іменем України
19 січня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією потерпілої ОСОБА_7 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2010 року, яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шкотово-17 Приморського краю Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, жителя АДРЕСА_1 , не маючого судимості відповідно до ст. 89 КК України,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.

Цивільні позови ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 : на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_6 по 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; на користь ОСОБА_8 25000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 4167,71 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, всього 29167,71 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області судові витрати в сумі 1313 грн. 76 коп. за проведення експертизи.

Вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за те, що він 09 травня 2010 року близько 20-ї години, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, не маючи документів на право керування транспортним засобом, керуючи автомобілем «Опель Астра 1.4 І» державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , рухаючись зі швидкістю, яка значно перевищувала 91 км/год., по вул. Леніна в с. Плесецьке Васильківського району Київської області в напрямку с. Калинівка, допустив виїзд на зустрічну смугу, де зіткнувся із стоячим автомобілем «Опель Вектра». державний номерний знак НОМЕР_2 . Після зіткнення ОСОБА_5 втратив керування автомобілем «Опель Астра 1.4 І» державний номерний знак НОМЕР_1 та некерованим вказаним автомобілем здійснив наїзд на ОСОБА_10 , яка попередньо впала на проїзну частину з моторолера «Fokus KEEWAY», та ОСОБА_8 , який допомагав їй підвестися.

Водій ОСОБА_5 проявив неуважність, перевищив максимально дозволену швидкість руху, не вірно оцінив дорожні умови у зв`язку з чим допустив виїзд на зустрічну смугу руху, допустив зіткнення з автомобілем «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_2 , та наїзд на ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , внаслідок того, що порушив п.п.1.3., 1.5.,.10.1., 11.2., 11.3, 12.1, 12.3., 12.4. Правил дорожнього руху України.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоді ОСОБА_10 отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла на місці події, а ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Допущені порушення вимог п.п.1.3., 1.5.,.10.1., 11.2., 11.3, 12.1, 12.3., 12.4. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 перебувають у прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

В апеляції потерпіла ОСОБА_7 , не оспорюючи вирок щодо правильної кваліфікації дій засудженого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України та доведеності його вини, а також вирішення цивільного позову, просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок його м`якості. та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України більш суворіше покарання, а саме вісім років позбавлення волі. Мотивує тим, що судом при призначенні засудженому покарання не були враховані обставини, що обтяжують покарання та особу останнього. Внаслідок цього, ОСОБА_5 було призначено покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості і підлягає зміні в сторону застосування до нього більш суворішого покарання. з наступних підстав.

Так, засуджений вчинив тяжкий злочин, не надав медичної або іншої допомоги потерпілим, з місця вчинення злочину втік, до правоохоронних органів з`явився лише наступного дня, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, систематично керує транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, за що чотири рази на підставі постанови Дарницького райсуду м. Києва позбавлявся керування транспортними засобами (т.2 а.с. 8).

Крім того, судом не враховано вимоги п. п. 5, 12 та 13 ст. 67 КК України, якою встановлені обставини, які обтяжують покарання, а саме: тяжкі наслідки, завдані злочином; вчинення злочину загальнонебезпечним способом та вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

В запереченнях на апеляцію засуджений зазначив, що свою вину у вчиненні даного злочину він визнав повністю, розкаюється, просив в судовому засіданні вибачення у потерпілих, обіцяв відшкодувати завдану шкоду потерпілим. Злочин вчинив ненавмисно. Щоб уникнути наїзд на людей, які знаходились на проїзній частині дороги, змушений був направити свій автомобіль в напрямку іншого автомобіля, який знаходився на зустрічній полосі руху, від зіткнення з яким його автомобіль відкинуло і він здійснив наїзд некерованим вже своїм автомобілем на ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . На час ДТП був тверезий. Просить суд відмовити потерпілій ОСОБА_7 в задоволенні апеляції та пом`якшити йому покарання, оскільки, знаходячись на волі зможе відшкодувати шкоду потерпілим. Крім цього на його утриманні знаходиться дружина та малолітня дитина.

Заслухавши доповідача, потерпілу ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляцію та просила її задовольнити, потерпілого ОСОБА_6 , який не заперечував проти апеляції потерпілої ОСОБА_7 , думку прокурора, який просив залишити апеляцію без задоволення , а вирок без зміни, засудженого, який заперечував проти апеляції потерпілої ОСОБА_7 , та просив пом`якшити йому покарання, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність часткового її задоволення.

Висновки суду щодо фактичних обставин справи вчинення злочину за обставин, наведених у вироку, доведеності вини засудженого у вчиненні злочину та кваліфікації його дій підтверджуються зібраними по справі доказами, дослідженими в процесі судового слідства і не оспорюються учасниками судового розгляду.

Твердження потерпілої ОСОБА_7 в апеляції, що призначене засудженому ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та його особі внаслідок м`якості, ґрунтуються на законі та матеріалах справи.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14 при призначення покарання за ст..286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Зазначених вимог закону суд при призначенні покарання засудженому ОСОБА_5 належним чином не виконав і зокрема, не в повній мірі врахував та оцінив ступінь тяжкості злочину, його наслідки та особу винуватого.

Злочин, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких. Внаслідок дій ОСОБА_5 одна людина загинула, а інша отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Після вчинення злочину ОСОБА_5 не надав медичної або іншої допомоги потерпілим, і на даний час не відшкодував ні матеріальну, ні моральну шкоду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 посередньо характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за керування в стані сп`яніння, за що чотири рази на підставі постанов Дарницького районного суду м. Києва позбавлявся права керування транспортними засобами. Даний злочин ОСОБА_5 вчинив, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Наведене свідчить про особливу небезпечність засудженого.

З огляду на викладене, призначене засудженому ОСОБА_5 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі не є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок його м`якості і є явно несправедливим.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне, вирок в частині призначеного покарання скасувати та постановити новий вирок, яким посилити призначене засудженому покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.05.2010 року ОСОБА_5 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Але при обчисленні строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 суд припустився помилки, зазначивши, що строк відбуття покарання засудженим слід рахувати з 10 травня 2005 року, яка підлягає виправленню.

Твердження в апеляції потерпілої ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_5 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджується матеріалами справи. Крім того, посилання в апеляції потерпілої ОСОБА_7 на те, що судом не враховано вимоги п. п. 5, 12 та 13 ст. 67 КК України, не ґрунтуються на законі.

Керуючись ст.ст. 378, 379 КПК України, колегія суддів,

З А С У Д И Л А:
Апеляцію потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2010 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного йому покарання скасувати.

Постановити новий вирок.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на шість років з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 10 травня 2010 року.

В решті вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2010 року залишити без зміни.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_5 у виді взяття під варту залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом одного місяця з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

С У Д Д І: