справа 274/2754/15-к провадження: 1-кп/0274/300/15
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.10.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця, раніше несудимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 407 ч.3 КК України,
за участю сторін: прокурорів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; захисника ОСОБА_6 ; обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В:
27 серпня 2014 року прапорщика ОСОБА_3 призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 та в той же день направлено для проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_2 .
Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 27 серпня 2014 року №11 прапорщика ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та призначено на посаду начальника контрольно-технічного пункту - техніка військової частини та, відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Так, під час проходження військової служби, прапорщик ОСОБА_3 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, З, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Однак, прапорщик ОСОБА_3 , під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів, вирішив стати на злочинний шлях. Реалізуючи задумане, 24 вересня 2014 року військовослужбовець військової частини - польова пошта НОМЕР_1 прапорщик ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 67 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, без дозволу командування та інших поважних причин, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності та самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , і до 18 травня 2015 року службові обов`язки не виконував та проводив час на власний розсуд.
18 травня 2015 року прапорщика ОСОБА_3 затримано співробітниками Бердичівського MB УМВС України на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад один місяць, чим скоїв злочин, передбачений ст. 407 ч. 3 КК України.
В ході судового розгляду ОСОБА_3 свою вину в скоєні злочину визнав повністю. По суті обвинувачення пояснив, що у серпні 2014 року він був призваний на військову службу у в/ч в АДРЕСА_2 на посаду начальника КТП. Техніки у дивізіоні практично не було і усі дивувались, що це за посада і навіщо він там потрібен. Він почав їздити на різноманітні роботи старшим. Займались заготовкою дров і розвантаженням артилерійського озброєння. Служив нормально, є подяки від командування бригади.
24 вересня 2014 року приїхав з роботи в розташування військової частини. В той день погано себе почував за станом здоровя. Доповів керівництву, що привіз 20 чоловік з роботи. Через 15 хвилин було загальне шикування, на якому повідомили, що його та 16 чоловік відряджають до військової частини в АДРЕСА_3 . В нього був тиск і температура, однак він не вважав за необхідне звернутися у медичну частину, оскільки окрім зеленки та йоду там нічого не було. Він вирішив звернутися до цивільного лікаря по місцю проживання.
Він знав, що на території військової частини діє медична частина. Однак, на той час не було лікаря. Йому відомо, що він не мав права залишати військову частину. Після одуження він телефонував у частину, однак усі були у відрядженні. Ніяких документів про своє лікування у військову частину він не приносив. Потім до нього приїхали працівники міліції і він поїхав в прокуратуру. Він розкаюється у скоєному та бажає продовжувати службу.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:
витягом з наказу командира військової частини польова пошта В НОМЕР_2 за № 11 від 27.08.2014 року, відповідно до якого прапорщика ОСОБА_3 з 27.08.2014 року зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення та призначено на посаду начальника контрольно-технічного пункту техніка військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Вважається таким, що з 27.03.2014 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою Старшина з посадовим окладом 760 грн. на місяць (т. 1 а. п. 16);
витягом з наказу командира військової частини польова пошта В НОМЕР_2 за № 33 від 25.09.2014 року, відповідно до якого начальник контрольно-технічно пункту-технік прапорщик ОСОБА_3 відмовився виконувати наказ командира військової частини № НОМЕР_3 від 24.09.2014 року на відбуття у відрядження у військову частину НОМЕР_4 АДРЕСА_4 , для формування позаштатної інженерно-будівельної роти та самовільно залишив частину 24.09.2014 року (т. 1 а. п. 17);
книгою обліку тимчасово відсутнього та тимчасово прибулого до частини особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , відповідно до якої ОСОБА_3 24.09. 2014 року самовільно залишив військову частину (т. 1 а. п. 24);
Дослідивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в скоєні злочину, передбаченого ст. 407 ч.3 КК України, тобто самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад один місяць.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину - злочин середньої тяжкості, особу винного, який за місцем проходження служби характеризується негативно, раніше несудимий.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 ч.1 п. 1 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі. Однак, враховуючи, що обвинувачений щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, раніше несудимий, суд вважає можливим, відповідно до ст. 75 КК України, звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не заявлено. Процесуальних витрат немає.
Керуючись ст.ст. 369- 371, 373- 374 КПК України, суд, -
визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 року 6 місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 ч.1 п.п. 3,4 КК України зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 залишити без змін у виді особистого зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1