Справа № 304/1022/14-к
Провадження № 1-кс/304/210/2014
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2014 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника - ОСОБА_3 , захисника скаржника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення про закриття кримінального провадження від 19 травня 2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

До Перечинського районного суду в порядку ст.303 КПК України надійшла вищезазначена скарга від гр. ОСОБА_3 . Скарга мотивована тим, що 11 грудня 2013 року ОСОБА_3 подала до Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області заяву про вчинення кримінального правопорушення щодо службової недбалості та перевищення службових повноважень працівниками відділу ДВС Перечинського районного управління юстиції. Однак, всупереч вимогам ч.1ст.214 КПК України, подана нею заява не була внесена у визначений строк до ЄРДР. Через це ОСОБА_3 вимушена була звернутися до суду про визнання бездіяльності слідчого, щодо не внесення її заяви до ЄРДР. 30 грудня 2013 року слідчим суддею Перечинського районного суду винесено ухвалу, згідно якої зобов`язано слідчого Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області, у якого перебувала заява ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 11 грудня 2013 року, внести таку до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати по ній розслідування. 31 березня 2014 року кримінальне провадження по вищевказаній заяві ОСОБА_3 було закрите. В подальшому дане рішення нею було оскаржене до суду, де в судовому засіданні прокурор самостійно скасував рішення слідчого про закриття кримінального провадження від 31 березня 2014 року і вказав на необхідність проведення перевірки в рамках ст.367 КК України. Однак, не зважаючи на вищевказане, слідчий 19 травня 2014 року повторно закрив кримінальне провадження з тих самих підстав, що і 31 березня 2014 року, при цьому не взявши до уваги ані позицію прокурора, ані суду щодо необхідності перевірки в рамках ст.367 КК України. Разом з цим зазначила, що беззаперечним доказом того, що у діях працівників ДВС Перечинського районного управління юстиції є ознаки складу злочину, передбаченого ст.367 КК України, є судове рішення Перечинського районного суду від 19 травня 2014 року, згідно якого звільнено з-під арешту належну їй частину житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . Тому просила слідчого суддю вищевказану скаргу задовольнити та скасувати рішення слідчого СВ Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області від 19 травня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000022 від 11 січня 2014 року.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та її захисник-адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в скарзі та доданих до неї матеріалах.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, прийшов до наступного висновку.

Так, встановлено, що 11 грудня 2013 року ОСОБА_3 подала до Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області заяву про вчинення кримінального правопорушення щодо службової недбалості та перевищення службових повноважень працівниками відділу ДВС Перечинського районного управління юстиції. Скаргу мотивувала тим, що 17 серпня 2012 року головним державним виконавцем ДВС Перечинського районного управління юстиції ОСОБА_5 на виконання рішення Перечинського районного суду від 18 листопада 2011 року було відкрите виконавче провадження. 29 жовтня 2012 року в рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем було внесено подання до Перечинського районного суду щодо визначення частки у спільній сумісній власності щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_3 06 листопада 2012 року ухвалою Перечинського районного суду дане подання було задоволено. 11 липня 2013 року виконавче провадження по даному питанню було закінчено у зв`язку із повним погашенням боргу перед банком. У подальшому, після закінчення виконавчого провадження, ОСОБА_3 неодноразово зверталася до начальника відділу ДВС РУЮ ОСОБА_5 щодо зняття всіх видів арештів рухомого та нерухомого майна, однак арешти так знято і не було. Тому, ОСОБА_3 просила внести її заяву до Єдиного реєстру досудових розслідувань та невідкладно розпочати розслідування тощо.

Разом з цим встановлено, що вищевказана заява ОСОБА_3 не була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому вона звернулася до слідчого судді Перечинського районного суду із скаргою на бездіяльність слідчого Перечинського (по обслуговуванню Перечинського та Великоберезнянського районів) РВ УМВС України в Закарпатській області та зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Також встановлено, що згідно ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 січня 2014 року слідчого СВ Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області було зобов`язано внести заяву ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 11 грудня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати по ній розслідування.

Крім цього встановлено, що 31 березня 2014 року постановою старшого слідчого Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області від кримінальне провадження по вищевказаній заяві було закрите, однак у подальшому ця постанова була скасована прокурором.

Після чого, 19 травня 2014 року старшим слідчим СВ Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 винесено оскаржувану постанову, згідно якої кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000022 по факту перевищення службових повноважень державного виконавця за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 ч.1 КК України - закрито на підставі ст.284 ч.1 п.2 КПК України.

Як убачається з оскаржуваної постанови, то така винесена на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження від 11 липня 2013 року. Однак, ким саме винесена була постанова про закінчення виконавчого провадження, є не зрозумілим.

Також, в оскаржуваній постанові є посилання на те, що 11 липня 2013 року державним виконавцем відділу ДВС Перечинського РУЮ ОСОБА_7 ніби то винесено постанову про звільнення майна боржника з-під арешту, згідно якої було звільнено майно боржника ОСОБА_3 , а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 з-під арешту.

Однак подібне спростовується рішенням Перечинського районного суду від 19 травня 2014 року наданого скаржником, з якого убачається, що ОСОБА_3 раніше подавала до суду позов до відділу державної виконавчої служби Перечинського районного управління юстиції та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору відділ реєстраційної служби Перечинського районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, який було задоволено та звільнено з-під арешту належну ОСОБА_3 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Однак, слідчий взагалі чогось не взяв до уваги дане рішення, як доказ, що є не припустимим.

Так, згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 284 КПК України провадження в справі підлягає закриттю за наявності переконливих доказів відсутності події кримінального правопорушення, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати та з інших підстав, визначених ч.1 цієї статті.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, та того, що в поданій ОСОБА_3 до Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області заяві від 11 грудня 2013 року міститься короткий виклад обставин, що може свідчити про вчинення службовими особами відділу ДВС Перечинського районного управління юстиції в Закарпатській області кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.367 КК України, а також того, що зазначені в заяві ОСОБА_3 факти слідчим СВ Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області фактично не перевірялись, оскільки взагалі не проводилися жодні слідчі дії, а саме не було допитано працівників ДВС та не взято до уваги і не надано оцінки вищезазначеному судовому рішенні та не надавалася оцінка іншим доказам по справі, а тому слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Тому, на підставі наведеного та керуючись ст.ст.303,306,307,309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати рішення слідчого Перечинського (по обслуговуванню Перечинського та Великоберезнянського районів) РВ УМВС України в Закарпатській області від 19 травня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000022 від 11 січня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1