печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу, яка подана ОСОБА_3 на постанову від 21.07.2014 слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 6001651,

В С Т А Н О В И В :
У липні 2014 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах підзахисного ОСОБА_5 із скаргою, у порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на постанову від 21.07.2014 слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 6001651.

У поданій скарзі ОСОБА_3 ставить вимогу скасувати вказану постанову від 21.07.2014, якою відмовлено у проведенні судово-наркологічної експертизи та зобов`язати слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 провести вказану експертизу та призначити та провести психолого-психіатричну експертизу.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_3 зазначає, що 21.07.2014 ним заявлено клопотання слідчому СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про призначення та проведення для встановлення психічного стану підозрюваного ОСОБА_5 судово-наркологічну та психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам КМЦСПЕ.

22.07.2014 адвокатом ОСОБА_3 отримано копію постанови слідчого ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання від 21.07.2014, яку захисник оскаржує у порядку, передбаченому п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Особа, що подала скаргу, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про розгляд його скарги належним чином повідомлений, заяви або клопотання від нього не надходили.

Слідчий СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , постанова якого є предметом оскарження, у судове засідання не з`явився також, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, заяви або клопотання не надходили.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що слідчий, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, не подав заяву про розгляд справи у його відсутність, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу, письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що адвокат ОСОБА_3 в інтересах свого підзахисного підозрюваного ОСОБА_5 21.07.2014 подав клопотання до слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України ОСОБА_4 як сторона захисту у кримінальному провадженні № 60001651 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання адвоката ОСОБА_3 полягало у призначенні та проведенні судово-наркологічної та психолого-психіатричної експертиз, проведення якої доручити експертам КМЦСПЕ, з метою встановлення психічного стану підозрюваного ОСОБА_5 .

Розглянувши клопотання сторони захисту, слідчий ОСОБА_4 відмовив у задоволенні його вимог постановою від 21.07.2014, обґрунтування якої полягає у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 не перебуває на обліку у лікаря-нарколога або лікаря-психіатра, будь-якими психічними захворюваннями не страждає, а розлади психіки не є таким.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України 2012 року.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

А саме, у ч. 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Вимоги ОСОБА_3 визначені у скарзі як зобов`язання слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 призначити та провести для встановлення психічного стану підозрюваного ОСОБА_5 судово-наркологічну та психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам КМЦСПЕ, не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, а не у їхньому вживанні.

Тому безпідставним є обґрунтування захисника щодо того, що це єдиний доказ непричетності підозрюваного ОСОБА_5 до вчиненого, і норма, що передбачена ч. 2 ст. 242 КПК України, не може вважатися за таких умов імперативною з цих же підстав.

Захисник у скарзі вказує, що його клопотання було заявлено у зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_5 тривалий час вживає наркотичні засоби, а станом на даний час знаходиться на стаціонарному лікуванні у наркологічній лікарні.

Відомостями, які вказують на психічні патології, можуть бути: перебування підозрюваного на обліку як особа, що страждає психічним захворюванням; документи, які свідчать про психічні захворювання підозрюваного, травми голови; тяжкість і (або) характер вчинених злочинних дій.

Як вбачається доказів на підтвердження власних слів захисником не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220, 242, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Скаргу, яка подана ОСОБА_3 на постанову від 21.07.2014 слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 6001651 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1