Справа № 11а-103/2010 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст. 286 КК України Доповідач: Вовк А.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2010 року лютого 26 дня Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Пайонкевича Т.Т.,

суддів Вовка А.С., Галапаца І.І.,

з участю прокурора Потапчук О.П.,

засудженого ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальну справу за апеляцією державного обвинувача Ковальчука О.Г. на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 31грудня 2009 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого електрослюсарем шахти «Червоноградська» ДП «Львів-вугілля», на утриманні двоє неповнолітніх дітей, військовозобовязаного, раніше не судимого, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4,

засуджено за ч. 3 ст. 286 КК України до пяти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Згідно ст. 75 КК України від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_2 звільнено з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на засудженого обовязок періодично зявлятися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишено підписку про невиїзд.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області 7 182 (сім тисяч сто вісімдесят дві) грн. судових витрат за проведення експертиз.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_2 засуджений за те, що 21.11.2008 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1, та рухаючись по дорозі Т-0305 Володимир-Волинський-Червоноград-Жовква по вул. Львівській в межах Червонограда Львівської області, в районі гаражного кооперативу №4 проявив неуважність до оточуючої дорожньої обстановки та її змін, не вів керований ним автомобіль якнайближче до правого краю проїзної частини дороги, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, та рухаючись із швидкістю 61-71км/год., проігнорував вимоги забороняючого дорожнього знаку 3.29 ПДР України «Обмеження максимальної швидкості 40», не зменшив швидкості, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини дороги, де зіткнувся з деревом. Пасажири автомобіля ОСОБА_4 була смертельно травмована на місці пригоди, а ОСОБА_5 з тілесними ушкодженнями була госпіталізована у Червоноградську ЦМЛ, а потім у Львівську обласну клінічну лікарню, де 9.12.2008 року від смертельних травм померла.

В апеляції державний обвинувач Ковальчук О.Г. просить вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 31 грудня 2009 року відносно ОСОБА_2 скасувати, через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, по справі постановити новий вирок із призначенням ОСОБА_2 кримінального покарання за ч. 3 ст. 286 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

Крім того, покликається на те, що судом при прийнятті остаточного процесуального рішення по справі не враховано того факту, що підсудний свою вину як впродовж досудового слідства у справі, так і при судовому розгляді визнавав частково і, займаючи таку позицію, на думку обвинувачення у вчиненому щиро не розкаявся.

В запереченні на подану апеляцію, потерпіла ОСОБА_6 просить апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 31грудня 2009 року залишити без змін.

Зазначає, що претензій до засудженого не має, а вказаний вирок є справедливим і законним.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про скасування вироку суду першої інстанції, засудженого, адвоката, які просили залишити вирок без зміни, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне подання прокурора не підлягає до задоволення.

Місцевий суд повно, всебічно та обєктивно розглянув усі докази з позиції достовірності та допустимості і оцінив їх в сукупності, правильно кваліфікувавши дії ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 286 КК України.

Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14/із відповідними змінами/ при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають урахувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які помякшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 суд першої інстанції, врахував всі обставини, що помякшують покарання засудженому, а саме, щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування збитків, а також думку потерпілих суворо не карати його.

Суд першої інстанції також при призначенні покарання, врахував особу засудженого, зокрема, те, що він є людиною молодого віку, вперше притягається до відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює на шахті, позитивно характеризується (а.с.299), обставини, що обтяжують покарання і з урахуванням вищенаведеного, підставно прийшов до переконання, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання і його слід звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, застосувавши ст. 75 КК України.

Що стосується покликання прокурора Ковальчука О.Г. в апеляції на те, що підсудний в суді намагався перекласти винність на загиблу потерпілу ОСОБА_4, то воно є безпідставним, такі показання засудженого не спростовані доказами по справі і це не суперечить тому, що останній щиро розкаявся у вчиненому.

Колегія суддів вважає, що покарання засудженому призначено у відповідності до вимог ст. ст. 65,66,67,69 КК України, є необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і не вбачає підстав для зміни міри покарання.

Керуючись ст.ст. 362,366 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію державного обвинувача Ковальчука О.Г. залишити без задоволення, а вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 31грудня 2009 року відносно ОСОБА_2 без зміни.

Дана ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку та на неї може бути внесене касаційне подання до Верховного Суду України протягом шести місяців.

Головуючий:

Судді: