Справа № 197/109/16-к
Номер провадження № 1-кп/197/51/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2016 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000861, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, громадянки України, проживаючої: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не працюючої, заміжньої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 06.12.2015 року приблизно о 13:00 годині знаходилась в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , з дозволу її власника ОСОБА_4 , де у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який ОСОБА_5 таємно, умисно, з корисливих мотивів, користуючись відсутністю уваги з боку потерпілого, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, з метою заволодіння чужим майном викрала мобільний телефон марки «Nokia 108 dual rm 944» імеі: НОМЕР_1 вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 106 від 14.12.2015 року становить 729 грн, який належить потерпілому ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 729 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
На підставі ч.1 ст.474 КПК України, до суду разом з обвинувальним актом, надійшла угода про примирення від 22 січня 2016 року, укладена між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст.476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнала повністю, у скоєному щиро розкаюється, та просить суд затвердити угоду про примирення та призначити їй узгоджену міру покарання. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Потерпілий ОСОБА_4 також просить суд затвердити угоду про примирення, ніяких претензій до обвинуваченої він не має.
Прокурор ОСОБА_3 проти затвердження угоди про примирення не заперечує, та просить призначити ОСОБА_5 узгоджену міру покарання у вигляді громадських робіт.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з такого.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно приписів ч.4 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Права обвинуваченої ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 при складанні угоди повністю дотримані, останні пояснили суду, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства.
Угода була підписана сторонами добровільно і відсутні будь-які підстави вважати, що при цьому було застосовано насильство, примус, погрози чи обіцянки.
Таким чином, надана суду угода про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України. Судом також не встановлено підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, для відмови в затвердженні угоди.
Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
Наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України сторонам роз`яснені та зрозумілі, обвинувачена цілком розуміє обставини, зазначені в ч. 5 ст. 474 КПК України.
Приписами ч.1 ст.475 КПК України передбачено, що якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Суд в якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 враховує її щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Суд враховує, що покарання, яке узгодили сторони кримінального провадження у вигляді 120 годин громадських робіт, та обране з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, відповідає покаранню, яке передбачено санкцією ч.1 ст. 185 КК України, та буде достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 , та попередження вчинення нею нових злочинів.
Вході досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 не обирався. Прокурор вважає, що підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченій відсутні. Оскільки прокурор не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , суд з цим погоджується.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374- 376, 394,395, 471, 474, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 22 січня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.
Визнати ОСОБА_5 винуватою за ч.1 ст.185 КК України і призначити їй узгоджене між сторонами покарання - у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Речові докази - мобільний телефон "Nokia 108 dual rm 944" імеі НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , повернути йому же.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим … виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим … виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст.474 КПК України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1