Дата документу Справа № 310/7304/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/7304/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11кп/778/1903/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.187, ч.1 ст.263 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000565 від 07 квітня 2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Шахтарську Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

встановила:
прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_6 звернулися до суду з апеляційними скаргами на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 серпня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, його звільнено від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на 1 рік, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цим же вироком ОСОБА_6 виправдано за ч.1 ст.263 КК України, у зв`язку з недоведеністю його вини.

Процесуальні витрати по залученню експертів на суму 1693,2 грн. віднесено за рахунок держави. Вирішені доля речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати, через невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, і невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі винного; і просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.187 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі; за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі; на підставі ст.70 КК України, остаточно призначити покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

В обґрунтовування своїх вимог вказує на те, що суд безпідставно поставив під сумнів факт надання саме тієї зброї і боєприпасів, які були вилучені у ОСОБА_6 , а відтак подальші висновки щодо виправдання обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України є хибними. Зазначає, що звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання із застосуванням ст.75 КК України суперечило положенням ст.65 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, і виправдати його за ч.1 ст.187 КК України. В обґрунтовування своїх вимог вказує на те, що суд не звернув увагу на те, що органом досудового розслідування безпідставно визнано потерпылим ОСОБА_10 . Вказує на процесуальні порушення, допущені судом, та органами досудового розслідування. Вважає, що в основу обвинувальної частини вироку суд поклав ряд недопустимих доказів.

За вироком суду, органом досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінувалося те, що він маючи умисел направлений на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, боєприпасів, у невстановлений слідством час, за невстановлених слідством обставин, незаконно придбав у невстановленої слідством особи вогнепальну зброю, боєприпаси, які носив при собі без передбаченого законом дозволу.

18 квітня 2014 року о 20 годині 10 хвилин, біля будинку №39 на вулиці Пожарського в місті Шахтарську Донецької області працівниками правоохоронних органів ОСОБА_6 був затриманий та в присутності понятих доставлений до Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області, де цього ж дня о 20 годині 25 хвилин, в присутності понятих, у ОСОБА_6 були вилучені: бушлат, в якому знаходився обріз №В 08331, який за висновком експерта, є двоствольною, гдадкоствольною, вогнепальною зброєю 12 калібру, виготовленим саморобним способом із двоствольної, гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ІЖ-26Е», «ІJ261» 12 калібру, заводського виготовлення, шляхом укорочення стволів до остаточної довжини 335 мм, та відокремлення прикладу, 11 патронів 12 калібру, які є бойовими припасами до гладкоствольної, мисливської вогнепальної зброї 12 калібру та придатні для здійснення пострілів, предмет, який за висновком експерта є одноствольною, гладкоствольною, вогнепальною зброєю - саморобним пристроєм для стрільби калібру 5.6мм. бокового бою та придатний для проведення пострілів патронами калібру 5.6мм бокового бою. 24 патрони є мисливськими патронами калібру 5,6мм, кільцевого запалення (бокового бою), заводського виготовлення, тобто штатними бойовими припасами до нарізної мисливської вогнепальної зброї калібру 5,6 мм, бокового бою. 2 патрони є спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6 мм кільцевого запалення (бокового бою), заводського виготовлення, тобто штатними, бойовими припасами до нарізної спортивної і мисливської вогнепальної зброї калібру 5,6 мм. бокового бою, придатні до стрільби, які ОСОБА_6 незаконно придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.

Судом ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 07 квітня 2014 року близько 17-00 години, з метою придбання лікарських засобів, зайшов до приміщення аптеки № НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , в якій здійснює свою підприємницьку діяльність ОСОБА_11 . Звернувся до фармацевта аптеки ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що остання є особою похилого віку та не зможе чинити належний опір, та перешкоджати вчиненню злочину, з раптово виниклим умислом на заволодіння чужим майном, шляхом розбійної о нападу, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив спрямований на незаконне збагачення шляхом розбійного нападу, лівою рукою схопив ОСОБА_12 за одяг, погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я, демонструючи предмет, зовнішньо схожий на пістолет, направивши в область грудей потерпілої, вимагав негайно передати йому грошові кошти, що знаходяться в касі аптеки. ОСОБА_12 , побоюючись за своє життя та здоров`я, сприймаючи погрозу реально, чинити опір не стала. ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що воля потерпілої ОСОБА_12 до вчинення опору таким чином подавлена, відпустив одяг ОСОБА_12 , і утримуючи на рівні грудей останньої предмет зовнішньо схожий на пістолет, через касове вікно, відкрив ящик столу, звідки дістав, незаконно заволодів шляхом розбійного нападу, грошовими коштами, вирученими під час реалізації лікарських препаратів, в сумі 502 гривні, що належать ОСОБА_10 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_13 , які підтримали свою апеляційну скаргу; просили не задовольняти апеляційну скаргу прокурора; позицію прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, і наполягала на задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

За вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п.1 ч.3 ст.374 КПК України, у разі визнання особи виправданою, у мотивувальній частині вироку зазначаються, в тому числі, формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Пунктом 2 вказаної частини статті передбачено, що у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються, в тому числі, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, оскаржуваний вирок суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час розгляду справи за пред`явленим ОСОБА_6 обвинуваченням за ч.1 ст.263 КК України, судом першої інстанції допитані обвинувачений ОСОБА_6 , свідок ОСОБА_14 , та досліджені письмові докази у кримінальному провадженні, в том числі і висновки експертів судово-балістичних експертиз №271 від 19 квітня 2014 року, та №300 від 19 травня 2014 року.

На підставі вказаного суд дійшов до висновку про недоведеність органом досудового розслідування вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, оскільки суд позбавлений можливості у судовому засіданні достовірно встановити, що експерти досліджували зброю та патрони, які були вилучені у ОСОБА_6 саме під час його затримання 18 квітня 2014 року.

ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому злочинах вину не визнав. Між тим, пояснив що він придбав у знайомого йому ОСОБА_15 за 900 грн обріз мисливської зброї та ручку-пістолет. Патрони ОСОБА_16 йому залишив у подарунок (т.1 а.п.51).

Тобто, фактично обвинувачений ОСОБА_6 визнав те, що він незаконно придбав, носив та зберігав вогнепальну зброю і боєприпаси, але він їх не перевіряв.

Суд не дав належної правової оцінки показанням обвинуваченого ОСОБА_6 , а також кожному дослідженому у судовому засіданні доказу; не вказав, чому приймає одні докази та спростовує інші.

У судовому засіданні від 07 жовтня 2014 року (т.1 а.п.52) прокурор заявив клопотання про приєднання матеріалів кримінального провадження до обвинувального акту. Суд відмовив у задоволенні клопотання. У тому випадку, якщо прокурор просив про відкриття доказів, то суд порушив принцип законності та змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, передбачених ст. 9, 22 КПК України.

Під час розгляду справи за пред`явленим ОСОБА_6 обвинуваченням за ч.1 ст.187 КК України, судом першої інстанції допитані обвинувачений ОСОБА_6 , потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , та досліджені письмові докази.

Проте, мотивуючи у вироку свої висновки, суд не проаналізував всіх доказів, у сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, тим самим порушив вимоги ст.370 КПК України.

У своїх поясненнях обвинувачений ОСОБА_6 вказував на непричетності до інкримінованого йому злочину за ч.1 ст.187 КК України, та висловлював свою версію подій. Вказану версію обвинуваченого ОСОБА_6 суд не перевірив, тим самим допустив неповноту судового розгляду.

Судом не наведено переконливих доводів та мотивів призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.. 75,76 КК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вищевказаний вирок суду першої інстанції, як постановлений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, не може бути визнаний законним та обґрунтованим, а тому він підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, що відповідає вимогам ст.ст.412, 415 КПК України.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, усунути вищевказані порушення, всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини провадження, та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Оскільки вирок суду скасовується через істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, інші доводи викладені в апеляційних скаргах обвинуваченого, та прокурора, в частині невідповідності призначеного ОСОБА_6 покарання тяжкості скоєного злочину та особи обвинуваченого, підлягають перевірці під час нового розгляду судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 серпня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.187 КК України, та виправдано за ч.1 ст.263 КК України, скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4