Справа № 636/3886 /14-к Провадження № 1-кп/636/267/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
3 грудня 2015 рокуЧугуївський міський суд Харківської області
у складі : головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 , секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду об`єднані кримінальні провадження №№0000259, 0000092, 0001259 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ, Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , навідника зенітного взводу 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.407, ч.1 ст.389-1, ч.1 ст.289 та ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:
1 вересня 2014 року, о 8 годині 00 хвилин, солдат ОСОБА_4 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимогст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.2, 9, 11, 16, 127, 128, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, без поважних причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, не з`явився на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та до 17 вересня 2014 року для проходження військової служби до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

Крім того, під час розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000259 від 19 вересня 2014 року, між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.407 КК України. Згідно цієї ж угоди прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 узгодили призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.407 КК України, у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 гривень, в дохід держави.

При укладенні угоди про визнання винуватості підозрюваному ОСОБА_4 були роз`яснені суть і зміст ст. 476 КПК України щодо наслідків невиконання угоди. Він ознайомленні з ними, про що засвідчив особистим підписом в угоді.

14 жовтня 2014 року Чугуївським міським судом Харківської області у підготовчому судовому засіданні по справі № 636/3886/14-к за наслідками розгляду обвинувального акту та угоди про примирення між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 ухвалено вирок, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 13 жовтня 2014 року у кримінальному провадженні №0000259.

Однак ОСОБА_4 у період з 13 листопада 2014 року по 25 травня 2015 року заходів щодо відшкодування державі грошового стягнення, що накладене судом у розмірі, встановленому ч.2 ст.407 КК України, а саме 1700, 00 грн., не вжив, умисно ухилився від виконання угоди про визнання винуватості.

Крім того, 27 квітня 2015 року, о 3 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Харківська, буд. № 124, вартістю 24472, 28 грн., що належав ОСОБА_7 , штовхаючи за допомогою фізичної сили автомобіль, перемістив його до будинку АДРЕСА_3 , де у подальшому був затриманий працівниками правоохоронного органу.

Він же, 17 вересня 2015 року, точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, біля кафе «Бережок» за адресою: ч. Чугуїв, вул. Зінченко, буд. №25а, Харківська область, знайшов одну оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1, в результаті чого у нього виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вказаної гранати. ОСОБА_4 привласнив знайдену гранату типу Ф-1 та приніс до місця свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_4 . Потім ОСОБА_4 від корпусу гранати Ф-1, який містить заряд вибухової речовини (тротил) вагою 50-56 грамів та є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини промислового способу виготовлення, від`єднав уніфікований запал (підривач) ручної гранати, модернізований, дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ - 2), споряджений вибуховими речовинами (тетронітрорезорцинат свинцю та азит свинцю) масою 0,1 та 0,2 грамів відповідно до бризантової вибухової речовини (ТЕН, тетрил або гексоген) масою 1,02 грама і є вибуховим пристроєм промислового способу виготовлення, та зберігав у вказаному приміщенні кухні.
24 вересня 2015 року о 12 годині 30 хвилин в ході огляду даного приміщення виявлено та вилучено: корпус гранати Ф-1, який містить заряд вибухової речовини (тротил) вагою 50-56 грамів та є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини промислового способу виготовлення, уніфікований запал (підривач) ручної гранати, модернізований, дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ - 2), споряджений вибуховими речовинами (тетронітрорезорцинат свинцю та азит свинцю) масою 0,1 та 0,2 грамів відповідно до бризантової вибухової речовини (ТЕН, тетрил або гексоген) масою 1,02 грама.
Крім того, ОСОБА_4 19 вересня 2015 року, у період часу з 23 години 40 хвилин до 00 годин 20 хвилин, точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, знаходячись на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_4 , умисно, незаконно, заволодів транспортним засобом: мопедом марки «Honda Dio AF-28», 2002 року випуску, вартістю 7780,00 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на зазначену суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.407, ч.1 ст.389-1, ч.1 ст.289 та ч.1 ст.263 КК України, за зазначених вище обставин визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.407, ч.1 ст.389-1, ч.1 ст.289 та ч.1 ст.263 КК України, суд вважає доведеною та підтвердженою сукупністю зібраних по кримінальним провадженням доказів, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються і на підставі вимог ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались.

Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовця вчасно без поважних причин на службу тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, за ч.1 ст. 389-1 КК України - умисне невиконання засудженим угоди про визнання винуватості, за ч.1 ст. 263 КК України - незаконне придбання та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, а за епізодами від 27 квітня 2015 року та 19 вересня 2015 року (в межах пред`явленого обвинувачення) суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Як особа ОСОБА_4 характеризується за місцем проходження військової служби позитивно, раніше не судимий, перебуває на військовій службі за контрактом, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі п. 13 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу ОСОБА_4 , обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 може бути виправлений та перевихований лише в умовах ізоляції від суспільства, тому призначає покарання у виді позбавлення волі, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі ст.124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.407, ч.1 ст.389-1, ч.1 ст.289 та ч.1 ст.263 КК України, та призначити покарання:

за ч.2 ст.407 КК України 1 рік позбавлення волі;

за ч. 1 ст.389-1 КК України 1 рік обмеження волі,

за ч.1 ст.289 КК України 3 роки позбавлення волі,

за ч.1 ст.263 КК України 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити попередньо обраний - тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з 29 вересня 2015 року.

Судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи від 2 травня 2015 року №106 на суму 1104,84 грн., судово-товарознавчих експертиз: від 15 травня 2015 року №5214 на суму 307,50, від 13 жовтня 2015 року №9493 на суму 307,50 грн., судової вибухотехнічної експертизи від 15 жовтня 2015 року №253/2015 на суму 1228,80 грн., покласти на ОСОБА_4 та стягнути їх з засудженого на користь Державного бюджету України.

Речові докази вважати повернутими потерпілим: ОСОБА_10 автомобіль марки ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 - мопед марки «Honda Dio AF-28», 2002 року випуску, прозорий полімерний пакет з біркою по КП №0001260, який знаходиться на зберіганні в камері схову Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1