АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2785/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 591 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2015 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

арештованого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 з внесеними останнім до неї уточненнями в інтересах арештованого ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою у зв`язку із застосуванням екстрадиційного арешту щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (за ствердженням арештованого в суді апеляційної інстанції 1977 року народження) в місті Орськ Оренбурзької області Російської Федерації, громадянина Республіки Молдова (за ствердженням арештованого в суді апеляційної інстанції є громадянином і Російської Федерації), з середньою спеціальною освітою, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (за ствердженням арештованого в суді апеляційної інстанції АДРЕСА_2 ), та на момент затримання проживав за адресою : АДРЕСА_3 , раніше судимого,

який розшукується компетентними органами Російської Федерації за вчинення злочину, передбаченого п. «г» ч. 2 ст. 105 КК РФ.

Також зазначеною ухвалою слідчого судді залишено без задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про направлення ОСОБА_8 до Київської міської психоневрологічної лікарні № 1 для проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для подальшого тримання ОСОБА_8 під вартою, оскільки тільки застосування щодо нього екстрадиційного арешту до фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації є достатнім для попередження можливих спроб останнього переховуватися від правоохоронних органів України з метою уникнути передачі його правоохоронним органам Російської Федерації.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах арештованого ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді необґрунтованою та незаконною в частині залишення без задоволення його клопотання про направлення арештованого для проведення стаціонарної психіатричної експертизи, просить її скасувати і направити ОСОБА_8 до Київської міської психоневрологічної лікарні № 1 для проведення такої експертизи. Зокрема, апелянт зазначає, що у своєму клопотанні він ставив питання про проведення стаціонарної психіатричної експертизи з метою встановлення тяжкості захворювання ОСОБА_8 та його лікування, а також вирішення питання безпеки цього захворювання як для самого арештованого, так і для оточуючих. Крім того, захисник звертає увагу, що, згідно довідки від 19 вересня 2015 року, наданої Державним закладом Дубоссарської центральної районної лікарні, ОСОБА_8 хворіє на маніакально-депресивний синдром та хронічну психопатію, а тому, на думку автора апеляції, необхідно зясувати питання про прогрес даного захворювання, оскільки, за переконанням апелянта, несвоєчасне надання медичної допомоги може призвести до негативних наслідків для ОСОБА_8 . У зв`язку з цим захисник вважає за необхідне направити останнього для проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

В своїх уточненнях до апеляційної скарги автор апеляції звертає увагу, що на осіб, які утримуються під вартою, поширюються Положення принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги, які були прийняті Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН № 46/119 від 18 лютого 1992 року Згідно принципу 20-му вказаних Положень, як наголошує захисник, кращу можливу психіатричну допомогу повинні отримувати особи, які утримуються під вартою і в яких встановлено психічне захворювання або допускається, що таке захворювання може бути. Також апелянт посилається на ст. 3 Європейської Конвенції з прав людини та на практику Європейського суду з прав людини, наполягаючи на необхідності проведення відносно ОСОБА_8 стаціонарної психіатричної експертизи кваліфікованими медичними працівниками, які спеціалізуються на психічних захворюваннях або розладах, з метою встановлення характеру психічного захворювання чи розладу здоров`я та попередження безпосередньої шкоди і загрози здоров`ю ОСОБА_8 чи інших осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та арештованого, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 з внесеними останнім до неї уточненнями в інтересах арештованого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

30 квітня 2015 року ОСОБА_8 , як особа, яка знаходиться в розшуку за вчинення злочину, передбаченого п. «г» ч. 2 ст. 105 КК Російської Федерації, був затриманий працівниками правоохоронних органів України, а 01 травня 2015 року відносно нього ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області, у відповідності до ст. 583 КПК України, був застосований тимчасовий арешт строком на 40 діб.

Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_8 для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. «г» ч. 2 ст. 105 КК Російської Федерації. У зв`язку з цим Генеральна прокуратура України доручила прокуратурі Київської області проведення екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_8 у відповідності до ст. 587 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 червня 2015 року відносно ОСОБА_8 був застосований екстрадиційний арешт до вирішення питання про його видачу і фактичну передачу правоохоронним органам Російської Федерації.

Під час екстрадиційної перевірки було встановлено, що в провадженні Чердаклинського міжрайонного слідчого відділу слідчого управління Слідчого комітету РФ в Ульяновській області знаходиться кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого п. «г» ч. 2 ст. 105 КК Російської Федерації, а старшим слідчим зазначеного слідчого відділу винесено постанову від 03 липня 2013 року про притягнення ОСОБА_8 в якості обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого п. «г» ч. 2 ст. 105 КК Російської Федерації.

Постановою Чердаклинського районного суду Ульяновської області від 14 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Інкриміноване ОСОБА_8 діяння відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, і є екстрадиційним, оскільки за вказане кримінальне правопорушення передбачено покарання більше одного року позбавлення волі.

Під час екстрадиційної перевірки також встановлено, що ОСОБА_8 не є громадянином України і статус біженця не отримував, а по даним медичної частини Київського СІЗО за станом здоров`я може підлягати екстрадиції.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31 липня 2015 року, яка набрала чинності, було визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою арештованого ОСОБА_8 до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу правоохоронним органам Російської Федерації.

Екстрадиційна перевірка завершена прокуратурою Київської області і 18 червня 2015 року матеріали цієї перевірки були направлені до Генеральної прокуратури України для прийняття рішення у відповідності до ст. 590 КПК України, яке на теперішній час ще не прийнято.
24 вересня 2015 року заступник прокурора Київської області ОСОБА_9 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про перевірку наявності підстав для подальшого утримання ОСОБА_8 під вартою (екстрадиційного арешту) для забезпечення його видачі.

В свою чергу, того ж числа захисник ОСОБА_7 подав до Шевченківського районного суду міста Києва клопотання про направлення ОСОБА_8 до Київської міської психоневрологічної лікарні № 1 для проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2015 року клопотання заступника прокурора Київської області фактично було задоволено, тобто визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_8 під вартою у зв`язку із застосуванням до нього екстрадиційного арешту, а клопотання захисника ОСОБА_7 про направлення ОСОБА_8 до Київської міської психоневрологічної лікарні № 1 для проведення стаціонарної психіатричної експертизи залишено без задоволення.

Визнаючи наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_8 під вартою у зв`язку із застосуванням до нього екстрадиційного арешту, слідчий суддя виходив з того, що існують достатні підстави для подальшого тримання ОСОБА_8 під вартою, оскільки він в РФ обвинувачується в особливо тяжкому злочині, строки давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності не сплили і обставини, що виключають видачу особи стороні, яка надала запит, не змінилися, тобто такі обставини відсутні.
Виходячи з того, що при винесенні оскаржуваної ухвали слідчий суддя дотримався норм КПК України, міжнародно-правових актів, Європейської конвенції про видачу правопорушників, 1957 року, Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22 січня 1993 року, а також враховуючи дані про особу ОСОБА_8 , який фактично має подвійне громадянство, тобто громадянство як Росії, так і Молдови, та на території України фактично переховувався від правоохоронних органів Російської Федерації з метою уникнути кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, то колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_8 під вартою у зв`язку із застосуванням до нього екстрадиційного арешту.
Тому ухвала слідчого судді в частині визнання наявності достатніх підстав для подальшого тримання ОСОБА_8 під вартою у зв`язку із застосуванням до нього екстрадиційного арешту є законною та обґрунтованою і фактично ніким не оспорюється.

Що стосується вирішення клопотання захисника ОСОБА_7 про направлення ОСОБА_8 до Київської міської психоневрологічної лікарні № 1 для проведення стаціонарної психіатричної експертизи, яке одночасно розглядалося із вищенаведеним клопотанням заступника прокурора Київської області, то колегія суддів вважає, що воно теж правильно вирішено слідчим суддею з огляду на вимоги ст. ст. 242 244 КПК України. Зокрема, в даному випадку ні слідчий, ні прокурор, ні слідчий суддя не мав підстав для проведення такої експертизи, визначених ст. 242 КПК України, як відсутні вони і на теперішній час, оскільки ОСОБА_8 навіть не має статусу підозрюваного у провадженні. До того ж, клопотання про залучення експерта, відповідно до ч. 3 ст. 244 КПК України, може розглядатися слідчим суддею місцевого суду лише у випадку, коли в межах територіальної юрисдикції цього суду здійснюється досудове розслідування. Оскільки в Україні щодо ОСОБА_8 досудове розслідування не здійснюється, то слідчий суддя не вправі призначити проведення йому експертизи для визначення психічного стану.

Таким чином, доводи захисника про незаконність та необґрунтованість рішення слідчого судді в частині залишення без задоволення його клопотання про направлення арештованого для проведення стаціонарної психіатричної експертизи слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 242 244, 376, 404, 405, 407, 422, 584 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2015 року, якою визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартоюта продовжено екстрадиційний арешт щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (за матеріалами провадження 1978 року народження), а також залишено без задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про направлення ОСОБА_8 до Київської міської психоневрологічної лікарні № 1 для проведення стаціонарної психіатричної експертизи, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 з внесеними останнім до неї уточненнями в інтересах арештованого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4