Справа № 346/5470/15-к
Провадження № 1-в/346/303/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника Коломийської виправної колонії № 41 - ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за допомогою відеоконференцзв`язку спільне подання начальника Коломийської виправної колонії № 41 ОСОБА_6 та голови спостережної комісії Коломийської районної державної адміністрації ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньо спеціальною освітою, судимого: 17.02.2014 року вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області за ст. 115 ч. 1 КК , із застосуванням ст. 69 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:
Вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.02.2014 року ОСОБА_5 визнано винним за ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України, - 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Адміністрація Коломийської виправної колонії № 41 та голова спостережної комісії Коломийської районної державної адміністрації звернулись до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк (кінець строку відбування покарання 25.12.2016 р.), мотивуючи тим, що стягнення на засудженого ОСОБА_5 не накладались, оголошено одне заохочення, зв`язок з рідними підтримує шляхом побачень, отримує передачі, виконавчі листи не поступали, станом на 19.11.2015 року відбув 3/4 призначеного судом покарання, довів своє виправлення.
Представник спостережної комісії при Коломийській РДА Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку.
В судовому засіданні представник Коломийської виправної колонії № 41 подання підтримав, вказавши, що засуджений відбув встановлену законом частину терміну покарання і довів своє виправлення, просив суд умовно-достроково звільнити ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання.
Прокурор не заперечив проти задоволення подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 на невідбутий строк.
Засуджений ОСОБА_5 просив суд звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.
Заслухавши доводи представника Коломийської виправної колонії № 41, прокурора, та пояснення засудженого, дослідивши матеріали подання, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити, з наступних підстав.
Згідно із п.2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно із ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженим строків покарання, передбачених ч. 3 ст. 81 КК України.
Пленум Верховного Суду України в постанові №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну покарання більш м`яким" звернув увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для вирішення питання про досягнення цілей покарання. Головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є доведеність і переконаність суду, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому необхідно враховувати зразкове дотримання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, ставлення засудженого до скоєного злочину, праці та навчання, його наміри про приєднання до суспільно-корисної праці, потреба в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
При цьому Пленумом Верховного Суду України, також звернуто увагу на те, що сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в утриманні від порушень режиму відбування, а й активна форма поведінки, яка за своєю суттю полягає, зокрема, у прагненні своєю діяльністю спокутувати провину за скоєний злочин, а сумлінне ставлення до праці - постійна усвідомлена участь у суспільно-корисній праці, систематичному виконанні і перевиконанні виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи.
Судом встановлено, що 30.06.2015 року засіданням адміністративної комісії Коломийської виправної колонії № 41 з розгляду питань заміни невідбутої частини покарання більш м`яким щодо ОСОБА_5 , вирішено, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення та йому було відмовлено у висновку про можливість застосування ст. 82 КК України. Засуджений працевлаштований, та до нього застосовано одне заохочення, яке накладено на ОСОБА_5 , і було винесено до засідання даної комісії, тобто 07.11.2014 року, наявність даного заохочення, за активну участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі, суд розцінює як те, що засуджений дотримувався вимог порядку відбування покарання у вигляді позбавлення волі, а не довів своє виправлення.
Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу довели своє виправлення та стали на шлях виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Виходячи з вище викладеного, на даний момент, обставини, що наведені вище, не дають можливим суду дійти однозначного висновку про те, що дійсно ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, засуджений неспроможний без відповідного контролю дотримуватись соціальних норм життя в суспільстві, і, таким чином, судом не вбачається достатніх підстав для задоволення даного подання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України та ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_5 - відмовити.
На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення, засудженим з часу отримання копії ухвали суду.
Суддя: ОСОБА_1