Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/203/15-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2015 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах кримінального провадження відсутній, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину 2001 року народження, не працюючого, не інваліда, не депутата, військовозобов`язаного, в силу ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,
з участю сторін
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

ОСОБА_3 , перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись військовозобов`язаним і маючи військову спеціальність «стрілець», не маючи відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 06.03.2015 року пройшовши медичний огляд при ІНФОРМАЦІЯ_3 - визнаний головою медичної комісії придатним до військової служби, та 09.03.2015 року отримавши під особистий підпис мобілізаційне розпорядження згідно до якого з оголошенням мобілізації він був зобов`язаний, не чекаючи повістки військового комісаріату з`явитися протягом шести годин до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Однак в порушення ст.65 Констиуції України, Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 «Про часткову мобілізацію», та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у військовий комісаріат у визначений законом час не прибув, та про причини не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив. А 15.05.2015 року, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , отримавши повістку (із наведеними у ній роз`ясненнями про наслідки в разі неприбуття), з вимогою, стосовно прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08.00 годину 18.05.2015 року для відправки до військової частини НОМЕР_2 , не прибув без поважних причин, чим ухилявся від призову за мобілізацією.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою винність в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.336 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, підтвердивши те, що він у період з 1996 по 1997 рік проходив строкову службу в Збройних Силах України. Дійсно він перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , як військовозобов`язаний, і має військово-облікову спеціальність «Стрілець». Він не має права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією. Йому дійсно було повідомлено у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин. Він неодноразово проходив медичні огляди та 06.03.2015 року, він пройшовши медичний огляд при ІНФОРМАЦІЯ_3 був визнаний здоровим і придатним до військової служби. 09.03.2015 року, він отримав під особистий підпис у журналі мобілізаційне розпорядження згідно до якого був зобов`язаний, не чекаючи повістки військового комісаріату з`явитися протягом шести годин до ІНФОРМАЦІЯ_2 розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , однак не прибув. Повістку з вимогою, стосовно прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , він отримав особисто від представника ІНФОРМАЦІЯ_5 , за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , згідно до якої він мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08.00 годину 18.05.2015 року для відправки до військової частини НОМЕР_2 , однак не прибув без поважних причин, чим ухилявся від призову за мобілізацією. Ухиляється від призову за мобілізацією по причині того, що йому вже надоїло їздити по медичних комісіях, його неодноразово повертали. У вчиненому щиро кається. Вимагає від суду ззвільнення його від відбування покарання з випробуванням.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , надав суду свідчення про те, що він працює в ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаді старшого офіцера відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів. До його повноважень входить облік та бронювання військовозобов`язаних солдатів та сержантів. Так ОСОБА_3 , відповідно до висновку військово-лікарської комісії був визнаний придатним для проходження військової служби. 09.03.2015 року обвинувачений ОСОБА_3 , отримав мобілізаційне розпорядження від працівників ІНФОРМАЦІЯ_5 та згідно до наряду Житомирського ОВК № 283 ДСК «МП» був призначений до військової частини НОМЕР_2 за спеціальність «Стрілець». Оскільки ОСОБА_3 , нез`являвся до Олевського РВК то він особисто 15.05.2015 року, об 15.00 годині в АДРЕСА_1 , у присутності офіцера-лейтенанта Олевського РВК ОСОБА_6 , та секретаря Кам`янської сільської ради Олевського району ОСОБА_7 , у подвір`ї зазначеного домоволодіння вручив особисто ОСОБА_3 , повістку, про отримання якої останній поставив свій підпис та зобов`язався прибути у вказаний у повісті час та день, а саме на 08.00 годину 18.05.2015 року до Олевського РВК для відправки до військової частини. Однак 18.05.2015 року на вказаний час ОСОБА_3 , до Олевського РВК не прибув без поважних причин, причини поважності неприбуття не повідомив. В 20-х числах травня місяця 2015 року він знову навідувався до місця проживання ОСОБА_3 , однак по місцю проживання останній був відсутнім. Дотеперішнього часу ОСОБА_3 , також нез`являється до Олевського РВК.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , надав суду свідчення про те, що він працює в ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаді головного спеціаліста. До його повноважень входить відбір та призначення військовозобов`язаних до військових частин. Так, ОСОБА_3 , відповідно до висновку військово-лікарської комісії був визнаний придатним для проходження військової служби. ОСОБА_3 , отримав мобілізаційне розпорядження від працівників ІНФОРМАЦІЯ_5 та згідно до наряду Житомирського ОВК № 261 ДСК «МП» був призначений до військової частини НОМЕР_2 за спеціальність «Стрілець». 18.05.2015 року на 08.00 годину ранку в ІНФОРМАЦІЯ_4 проходила відправка військовозобов`язаних до обласного збірного пункту. Цього ж дня згідно списків для відправки до військової частини згідно списків Олевського РВК з`явилися всі військовозобовязані окрім ОСОБА_3 , який був належним чином повідомлений про час та дату відправки, та про наслідки неявки. Дотеперішнього часу ОСОБА_3 , нез`являється до Олевського РВК та не повідомляв про причини неявки.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , надала суду свідчення про те, що вона є пенсіонером, проживає з членами своєї родини в АДРЕСА_1 , також з нею проживає її син ОСОБА_3 , якого під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_6 було мобілізовано. 15.05.2015 року її сину було особисто вручено повістку на відправку до військової частини на 18.05.2015 року. Однак в ці дні її син зловживав спиртними напоями, тому до Олевського РВК своєчасно не з`явився.
Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ст.336 КК України, оскільки він своїми умисними діями ухиливсь від призову за мобілізацією.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння в розкритті злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, його вік, по місцю проживання характеризується позитивно, не працюючий, є військовозобов`язаним, не має відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, є громадянином України, на якого згідно до ст.65 Конституції України покладено священний обов`язок - захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів, і з врахуванням вказаних вище декількох обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння у розкритті вчиненого ним кримінального правопорушення та визнання вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, оскільки ОСОБА_3 , надав показання, як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, показання його були логічними, послідовними і незміненими, а також разом із конкретними обставинами справи: - умисного ухилення ОСОБА_3 , як захисника Вітчизни від призову за мобілізацією, тобто його небажання виконати свій обов`язок, як чоловіка захистити свою Вітчизну, свій дім, свою сім`ю, близьких від ворога, потребою держави в кваліфікованих спеціалістах, які мають навички керування військовою технікою, суровий для Вітчизни (проведення АТО) та Української Армії час, суд вважає необхідним обрання до обвинуваченого ОСОБА_3 , покарання, пов`язаного із позбавленням волі. Однак, з врахуванням особи винного, обставини за яких він ухиляється від призову за мобілізацією, наявності на утриманні неповнолітньої дитини, 2001 року народження, та того, що ОСОБА_3 , як особа не являє собою підвищено суспільно небезпечною особою, суд приходить до висновку, що зазначені дані в їх сукупності дають можливість прийти до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 , покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України і призначення більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті за якою ОСОБА_3 , притягується до відповідальності, у виді арешту.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, як самим ОСОБА_3 , так і іншими особами.
Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обиралися.
На підставі наведеного та, керуючись ст.65 Констиуції України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України № 1595-V11 від 22.07.2014 «Про часткову мобілізацію»», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст. 314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50, 51, 60, 65-67, 69, 336 КК України, суд -
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді арешту на строк два місяці.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 , рахувати з дня його затримання.
До вступу вироку в законну силу, ОСОБА_3 , обрати запобіжний захід особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до органів дізнання, досудового слідства та суду.
Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1