Ухвала
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у м. Києві 14 грудня 2015 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 червня 2015 року, який ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 03 листопада 2015 року залишено без зміни,

в с т а н о в и л а:

зі змісту касаційної скарги засудженого вбачається, що він не погоджується з вказаними судовим рішенням.
Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак, засуджений вказаних вимог процесуального закону не дотримався.
Так, засуджений у касаційній скарзі посилається, у тому числі, на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду,що не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Крім того, вимоги засудженого до касаційного суду не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, оскільки ухвалення нового вироку після зміни вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду не входить до повноважень суду касаційної інстанції.
До того ж, як убачається зі змісту касаційної скарги у вступній її частині засуджений вказує на оскарження ним лише вироку суду першої інстанції, тоді як вимоги формулює про зміну як вироку районного суду, так і ухвали апеляційного суду, чим допустив суперечності.
Також, засуджений у скарзі не зазначає чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Окрім вказаного, відповідно до ч. 3 ст. 33 КПК України кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, однак засуджений неправильно зазначив найменування суду касаційної інстанції, до якого він подав касаційну скаргу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 _______________ ОСОБА_3