Справа № 10-44/10 Категорія: ч.3 ст.365; Головуючий: Олексієнко М.Ю.
ч.2 ст.367 КК України Доповідач: Валько Н.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року січня 29 дня Колегія Суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі :

Головуючого - Перетятька В.О.

Суддів - Валько Н.М., Макарова Ю.М.

З участю прокурора - Єфремова C.O.

Адвоката - ОСОБА_1

Скаржника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляцію прокурора на постанову Галицького районного суду м.Львова від 25 грудня 2009 року про скасування постанови слідчого з ОВС слідчого відділу УСБУ у Львівській області від 17 вересня 2009 року про порушення відносно ОСОБА_3 кримінальної справи за ч.3 ст.365 КК України та постанови слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Львівській області від 17 жовтня 2009 року про порушення відносно ОСОБА_3 кримінальної справи за ч.2 ст.367 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою 25 грудня 2009 року Галицьким районним судом м.Львова скасовано постанову слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Львівській області від 17 вересня 2009 року про порушення відносно ОСОБА_3 кримінальної справи за ч.3 ст.365 КК України та постанову слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Львівській області від 17 жовтня 2009 року про порушення відносно ОСОБА_3 кримінальної справи за ч.2 ст.367 КК України.

До даного висновку районний суд прийшов, виходячи із наступного.

Суд першої інстанції вказав на те, що оскаржувані постанови не відповідають вимогам кримінально-процесуального закону. Зокрема, районним судом зазначено, що у постанові про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.365 КК України не наведено фактичних обставин, які свідчать про наявність активних, кримінально-караних дій начальника відділу митного оформлення № 1 ОСОБА_2, якими було створено умови для вчинення злочинів підлеглими особами; злочин, передбачений ст.365 КК України може бути вчинено лише умисно активними діями, а не бездіяльністю. Крім цього, зазначено районним судом і те, що слідчим в ОВС УСБУ у Львівській області в рамках однієї і тієї ж кримінальної справи № 1919, повторно 17 вересня 2009 року винесено постанову про порушення відносно ОСОБА_2 кримінальної справи за ч.3 ст.365 КК України до набрання законної сили винесеної ним же 20 липня 2009 року постанови про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.365 КК України, у період, коли проведення слідчих дій було зупинено.

Що стосується постанови про порушення кримінальної справи слідчим в ОВС УСБУ у Львівській області відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.367 КК України від 17 жовтня 2009 року, районним судом вказано на те, що до набрання законної сили постанови Галицького районного суду м.Львова від 16 жовтня 2009 року, якою скасовано постанову слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Львівській області від 05 серпня 2009 року про порушення відносно ОСОБА_2 кримінальної справи за ч.2 ст.367 КК України, вказаним слідчим, у період, коли проведення слідчих дій було зупинено, 17 жовтня 2009 року у межах однієї і тієї ж кримінальної справи № 1919 повторно винесено аналогічну постанову про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.367 КК України; при цьому, у постанові від 17 жовтня 2009 року наведені ті ж самі приводи і підстави до порушення справи, які вказувалися у попередній постанові від 05 серпня 2009 року, котра 16 жовтня 2009 року скасована Галицьким районним судом м.Львова.

У поданій апеляції скаржник покликається на те, що рішення районного суду суперечить матеріалам, на підставі яких порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.365; ч.2 ст.367 КК України та винесено з грубими порушеннями норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказує, що вказана кримінальна справа порушена уповноваженою на це особою, відповідно до вимог ст.ст.94; 97; 98; 98-2 КПК України, за наявності законних приводів та достатніх даних, які вказували на наявність у діях ОСОБА_2 ознак злочинів, передбачених ч.3 ст.365; ч.2 ст.367 КК України. Просить оскаржувану ним постанову районного суду скасувати, а скаргу повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду. У поданих доповненнях до апеляції апелянт вказує і на те, що, на його переконання, рішення суду першої інстанції суперечить матеріалам, на підставі яких порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.365; ч.2 ст.367 КК України, винесено з грубими порушеннями норм матеріального та процесуального права у зв'язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи через їх непідтведження доказами, дослідженими у судовому засіданні та у зв'язку із наявністю у таких висновках істотних суперечностей. Зазначає апелянт і те, що районний суд, вдавшись до оцінки доказів у справі, прийняв рішення по питаннях, які вирішуються судом при розгляді справи по суті, що, на переконання скаржника, є істотним порушенням кримінально-процесуального закону, зокрема, вимог ст.236-8 КПК України. Просить оскаржувану ним постанову скасувати, а скаргу повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі суду.

Заслухавши доповідача, позицію прокурора, який підтримав подану ним апеляцію, просить її задоволити у повному об'ємі, думку адвоката ОСОБА_1, та скаржника ОСОБА_3, які вважають постанову районного суду законною, обгрунтованою, клопочуть щодо залишення її без змін, а поданої апеляції без задоволення, вивчивши матеріали кримінальної справи № 1919, що були приводами і підставами для винесення постанов про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.365 та ч.2 ст.367 КК України та судового провадження Галицького районного суду м.Львова № 4-1971/09, проаналізувавши доводи апеляції, Колегій Суддів вважає, що така до задоволення не підлягає.

До даного висновку Колегія Суддів приходить, виходячи із наступного.

Як видно із постанов слідчого від 17 вересня 2009 року та 17 жовтня 2009 року, ОСОБА_2, перебуваючи, згідно наказу начальника Львівської митниці № 527-к від 03 листопада 2008 року, на посаді начальника відділу митного оформлення № 1 митного поста « Мостиська » Львівської митниці, вчинив суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч.3 ст.365 та ч.2 ст.367 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.98 КПК України, при наявності приводів і підстав, зазначених у ст.94 КПК України, прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення кримінальної справи, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа, а також дальше її спрямування.

Підставами для порушення кримінальної справи, виходячи із норм чинного КПК України, вважають достатні дані, що вказують на наявність ознак злочину.

Відповідно до вимог ст.365 КК України, кримінальна відповідальність настає лише у випадках, коли суб'єктом злочину вчинено перевищення влади або службових повноважень, із спричиненням: тяжких наслідків. При цьому, шкідливі наслідки повинні бути у причинному зв'язку із вчиненням особою суспільно-небезпечних дій, пов'язаних із перевищенням впади або службових повноважень.

Виходячи із матеріалів кримінальної справи, що стали приводами і підставами для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.365 КК України, відсутніми є дані про настання злочинних наслідків, передбачених диспозицією ч.3 ст.365 КК України, оскільки по кримінальній справі, яка стала приводом до порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.365 КК України, пред'явлено обвинувачення конкретнимм особам, які своїми умисними діями заподіяли шкідливі наслідки державним інтересам.

Із суб'єктивної сторони, злочин, передбачений ст.365 КК України, характеризується умисною формою вини. Перевищення влади або службових повноважень виражається у тому, що службова особа вчиняє те чи інше діяння по службі, яке не входить до її компетенції. Склад даного злочину матиме місце лише у випадку вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав і повноважень. Повноваження, за межі яких виходить службова особа при їх перевищенні, повинні бути передбачені відповідним нормативно-правовим актом.

Як вбачається із постанови слідчого, у ній не наводиться фактичних обставин, які б свідчили про наявність активних, кримінально-караних дій начальника відділу митного оформлення № 1 ОСОБА_2, якими було створено умови для вчинення злочинів підлеглими особами. Суспільно-небезпечні дії, передбачені ст.365 КК України, можуть бути вчинені лише умисно і лише активними діями, а не бездіяльністю.

Перевищення службових повноважень законодавцем визнається як суспільно-небезпечне діяння лише з огляду на те, що хоч і службова особа і здійснює ті чи інші службові дії, однак ці дії не тільки не входять до її компетенції, але і явно виходять за межі наданих винному повноважень. Коло ж повноважень ОСОБА_2 визначається Посадовою інструкцією.

Так, згідно Посадової інструкції начальника митного оформлення № 1 митного поста «Мостиська » Львівської митниці, начальник відділу, серед іншого, зобов'язаний організувати роботу підлеглих, належну культуру та якість роботи, контролювати дотримання особовим складом вимог Положення про зону митного контролю, безумовного виконання Технологічних схем митного контролю; надавати пропозиції про зміни і доповнення до технологічних схем митного контролю; здійснювати контроль за своєчасним митним оформленням; вживати заходи для своєчасного, правильного і повного митного контролю та оформлення інспекторським складом відділу товарів тощо, які переміщуються через кордон; перед початком робочої зміни проводити розподіл обов'язків серед особового складу структурного підрозділу для забезпечення повного і своєчасного виконання технологічної схеми митного контролю; забезпечувати зберігання у відділі державного майна, особистих митних забезпечень; контролювати дотримання працівниками відділу правил внутрішнього трудового розпорядку. Цією Посадовою інструкцією передбачено право начальника відділу самостійно, в межах своєї компетенції, на підставі діючого законодавства приймати рішення та давати вказівки інспекторському складу відділу для безумовного та оперативного виконання поставлених перед відділом завдань.

Згідно акту службового розслідування від 30 квітня 2009 року робочої групи Львівської митниці встановлено, що в діях ОСОБА_2 є дисциплінарне правопорушення і його слід попередити про неповну службову відповідність та перевести на ділянку роботи, не пов'язану із здійсненням митного контролю та митного оформлення.

Крім цього, Колегія Суддів вважає за необхідне вказати і на наступне.

07 вересня 2009 року постановою Галицького районного суду м.Львова була скасована постанова слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Львівській області від 20 липня 2009 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.365 КК України.

22 вересня 2009 року Ухвалою Колегії Суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області вказану постанову залишено без змін, а подану апеляцію прокурором - без задоволення.

24 грудня 2009 року Ухвалою Колегії Суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у задоволенні касаційного подання прокурора на постанову Галицького районного суду м.Львова від 07 вересня 2009 року та Ухвалу Колегії Суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 22 вересня 2009 року відмовлено.

За наведених обставин, слідчий, у провадженні якого знаходилася дана кримінальна справа, коли постанова Галицького районного суду м.Львова від 07 вересня 2009 року не вступила у законну силу, коли слідчі дії в рамках оскаржуваної постанови по даній справі були зупинені, наводячи аналогічні до попередньої постанови від 20 липня 2009 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.365 КК України приводи і підстави, 17 вересня 2009 року виносить постанову про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.365 КК України.

Крім цього, Колегія Суддів вважає за необхідне вказати і на таке.

Виходячи із матеріалів кримінальної справи, що стали приводами і підставами для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.367 КК України, відсутніми є дані про настання злочинних наслідків, оскільки по кримінальній справі, яка стала приводом до порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.367 КК України, пред'явлено обвинувачення конкретним особам, які своїми умисними діями заподіяли шкідливі наслідки державним інтересам.

Об'єктивна сторона такого суспільно-небезпечного діяння, як службова недбалість, характеризується наявністю трьох ознак у їх сукупності: дією або бездіяльністю службової особи; наслідками у вигляді істотної шкоди; причинного зв'язку між вказаними діями чи бездіяльністю та шкідливими наслідками. Відсутність однієї із наведених ознак, вказує на відсутність ознак відповідного злочину.

Вважає за необхідне вказати Колегія Суддів і на те, що 16 жовтня 2009 року Галицьким районним судом м.Львова скасовано постанову слідчого від 05 серпня 2009 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.367 КК України.

Ухвалою Колегії Суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 29 січня 2010 року апеляцію прокурора на рішення суду першої інстанції залишено без задоволення, а рішення районного суду - без змін.

Слідчий орган, у провадженні якого знаходилася дана кримінальна справа, коли постанова Галицького районного суду м.Львова від 16 жовтня 2009 року не вступила у законну силу, коли слідчі дії в рамках оскаржуваної постанови по даній справі були зупинені, наводячи аналогічні до попередньої постанови від 05 серпня 2009 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.367 КК України приводи і підстави, 17 жовтня 2009 року виносить постанову про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.367 КК України.

З уваги на викладене, Колегія Суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно, не вдаючись до аналізу доказів, а лише перевіряючи законність приводів та достатність підстав для порушення кримінальних справ, прийшов до правильного висновку про те, що постанови про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ч.3 ет.365 КК України та ч.2 ст.367 КК України слідчим винесені всупереч вимогам чинного КПК України, у зв'язку з чим прийшов до законного висновку про необхідність їх скасування.

Колегія Суддів вважає, що доводи апеляції правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування судового рішення Колегія Суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.362;366;382 КПК України, Колегія Суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора на постанову Галицького районного суду м.Львова від 25 грудня 2009 року про скасування постанови слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Львівській області від 17 вересня 2009 року про порушення відносно ОСОБА_3 кримінальної справи за ч.3 ст.365 КК України та постанови слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Львівській області від 17 жовтня 2009 року про порушення відносно ОСОБА_3 кримінальної справи за ч.2 ст.367 КК України - залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м.Львова від 25 грудня 2009 року - без змін.

Ухвала виготовлена у нарадчій кімнаті у єдиному примірнику.

СУДДІ:

В.О.ОСОБА_4ОСОБА_5Макаров