Справа № 333/6/16-к
Справа 333/6/16-к
Провадження №1-в/333/52/16
УХВАЛА
Іменем України
13 січня 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

лікаря - психіатра ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

особи, відносно якої ставиться

питання про припинення примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відео конференції, заяву головного психіатра Управління охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
04.01.2016 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява головного психіатра Управління охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 .

У заяві зазначено, що ОСОБА_7 з 30.09.2014 року перебуває на стаціонарному лікуванні в комунальній установі «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з приводу шизоафективного розладу. 04.10.2008 року ОСОБА_7 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України. 02.12.2008 року було проведено судово-психіатричну експертизу згідно з якою ОСОБА_7 на момент скоєння кримінального правопорушенням страждала на тяжкий психічний розладом, маніакальний тип, не могла та не може віддавати звіт своїм діям. 22.02.2009 року рішенням Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим до ОСОБА_7 застосовані примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування з суворим наглядом. З 02.03.2009 року по 29.09.2014 року ОСОБА_7 знаходилась на лікуванні в державному закладі «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом». Ухвалою Красногвардійского районного суду м. Дніпропетровська від 18.08.2014 року ОСОБА_7 були змінені примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню з суворим наглядом на примусове лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом. ОСОБА_7 було декілька разів продовжено примусове лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом, останній раз 04.07.2015 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя.08.10.2015 року ОСОБА_7 була консультована завідуючим кафедри психіатрії ЗДМУ ОСОБА_9 , згідно висновку особливості психопатологічних станів, що мали місце, характер скоєного кримінального правопорушення, поточний статус ОСОБА_7 , підстав для встановлення діагнозу: шозоафективний розлад, немає. 04.01.2016 року ОСОБА_7 була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що ОСОБА_7 виявляє ознаки хронічного психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, епізодичний з наростаючим дефектом, тип перебігу, медикаментозна ремісія. На проведеному лікуванні психічний стан ОСОБА_7 покращився та залишається стабільним. Психотичної продукції не виявляє. Спокійна, впорядкована, режим не порушує. Настрій рівний. Має правильні соціальні настанови. Критика до хвороби та скоєного суспільно-небезпечного діяння достатня, у зв`язку з чим продовження примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні із звичайним наглядом не потребує, може бути переведена на лікування на загальних засадах до вирішення соціальних питань.

У судовому засіданні представник комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради та лікар-психіатр заяву підтримали та просили суд її задовольнити з підстав, викладених у цій заяві.

Прокурор, захисник та ОСОБА_7 проти задоволення заяви не заперечували.

Суд, заслухавши представника комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, лікаря-психіатра, думку прокурора, захисника, особи, відносно, якої ставиться питання про припинення примусових заходів медичного характеру,дослідивши матеріали заяви, вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 з 30.09.2014 року перебуває на стаціонарному лікуванні в комунальній установі «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з приводу шизоафективного розладу.

04.10.2008 року ОСОБА_7 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України. 02.12.2008 року було проведено судово-психіатричну експертизу згідно з якою ОСОБА_7 на момент скоєння кримінального правопорушенням страждала на тяжкий психічний розладом, маніакальний тип, не могла та не може віддавати звіт своїм діям.

22.02.2009 року рішенням Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим до ОСОБА_7 застосовані примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування з суворим наглядом.

З 02.03.2009 року по 29.09.2014 року ОСОБА_7 знаходилась на лікуванні в державному закладі «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом».

Ухвалою Красногвардійского районного суду м. Дніпропетровська від 18.08.2014 року ОСОБА_7 були змінені примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню з суворим наглядом на примусове лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

ОСОБА_7 було декілька разів продовжено примусове лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом, останній раз 04.07.2015 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

08.10.2015 року ОСОБА_7 була консультована завідуючим кафедри психіатрії ЗДМУ ОСОБА_9 , згідно висновку особливості психопатологічних станів, що мали місце, характер скоєного кримінального правопорушення, поточний статус ОСОБА_7 , підстав для встановлення діагнозу: шозоафективний розлад, немає.

04.01.2016 року ОСОБА_7 була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що ОСОБА_7 виявляє ознаки хронічного психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, епізодичний з наростаючим дефектом, тип перебігу, медикаментозна ремісія. На проведеному лікуванні психічний стан ОСОБА_7 покращився та залишається стабільним. Психотичної продукції не виявляє. Спокійна, впорядкована, режим не порушує. Настрій рівний. Має правильні соціальні настанови. Критика до хвороби та скоєного суспільно-небезпечного діяння достатня, у зв`язку з чим продовження примусових заходів медичного характеру в психіатричній лікарні із звичайним наглядом не потребує, може бути переведена на лікування на загальних засадах до вирішення соціальних питань.

Згідно ч.1 ст.95 КК України припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Враховуючи викладене, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та припинити застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом ОСОБА_7 , оскільки за висновком комісії лікарів-психіатрів останній за станом здоров`я у продовження лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом не потребує, може бути переведена на лікування на загальних засадах до вирішення соціальних питань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Заяву головного психіатра Управління охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 - задовольнити.
Припинити застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя ОСОБА_1