Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів:ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
розглянула в судовому засіданні 30 вересня 2015 року у м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2015 року.

Вироком Красноградського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України,

такого, що судимості не мав,

засуджено за:

- ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією Ѕ частини майна;

- ч. 2 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом часткового складання покарань остаточно призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією Ѕ частини майна.

Цим вироком засуджено також ОСОБА_5, судові рішення щодо якого не оскаржуються.

Згідно з вироком, ОСОБА_4 22 лютого 2014 року приблизно о 13.30 год. незаконно збув ОСОБА_6 за 120 грн. поруч з будинком АДРЕСА_1 медичний шприц з рідиною коричневого кольору об'ємом 3,6 см3 , яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, масою в перерахунку на суху речовину 0,1033 г.

Крім того, у листопаді 2013 року ОСОБА_4, виявивши та обірвавши на узбіччі по вул. Українській у м. Краснограді Харківської області частини коноплі, приніс їх за місцем тимчасового проживання у будинок АДРЕСА_1, де незаконно виготовив та зберігав особливо-небезпечні наркотичні засоби канабіс та екстракт канабісу. Крім цього ОСОБА_4 за вищевказаною адресою зберігав особливо-небезпечний наркотичний засіб - концентрат з макової соломи.

26 березня 2014 року під час обшуку працівниками міліції було вилучено в будинку за вищевказаною адресою 3 газетних згортка та 4 полімерних пакета з речовиною рослинного походження в подрібненому стані - канабісом, який є особливо-небезпечним наркотичним засобом, загальною масою в перерахунку на суху речовину - 663,4 г, полімерну пляшку з нашаруваннями на внутрішній поверхні - екстрактом канабісу, який є особливо-небезпечним наркотичним засобом, масою в перерахунку на суху речовину - 0,7644 г., та полімерну пляшку з рідиною коричневого кольору - концентрат з макової соломи, яка є особливо-небезпечним наркотичним засобом, масою в перерахунку на суху речовину - 5,4317 г.

Крім того, 26 березня 2014 року ОСОБА_4 за місцем проживання бабусі ОСОБА_7 у будинку АДРЕСА_1 незаконно виготовив, зберігав та приблизно о 12.15 год., перебуваючи в стані наркотичного сп'яніння, збув за 100 грн ОСОБА_6 медичний шприц з рідиною коричневого кольору об'ємом 4 см3 , яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, масою в перерахунку на суху речовину 0,2283 грам.

Крім цього, 02 травня 2014 року, ОСОБА_4 приблизно о 10.30 год. за попередньою змовою з ОСОБА_5, з метою таємного викрадення чужого майна, проникли до підсобного приміщення, розташованого поруч з гаражами на АДРЕСА_2, яке належало ОСОБА_8, звідки таємно викрали 100 кг брухту чорного металу, за ціною 1,75 грн./кг, завдавши таким чином останньому матеріальної шкоди на загальну суму 175 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2015 року зазначений вирок в частині визнання винуватості і засудження ОСОБА_4 за ч. 2 с. 307 КК скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції. Цей же вирок в частині призначеного ОСОБА_4 покарання змінено та призначено йому покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК із застосуванням ч. 1 ст. 70 цього Кодексу у виді позбавлення волі на строк 3 роки. В решті вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ставить вимогу про зміну ухвали апеляційного суду шляхом застосування до нього положень ст. 75 КК. Посилається на неправильне застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність, яке убачає у незастосуванні до нього положень ст. 75 КК, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та його особі внаслідок суворості.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи засудженого про безпідставне незастосування до нього положень ст. 75 КК, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Так, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК у виді позбавлення волі, послався у вироку на характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу ОСОБА_4, відсутність пом'якшуючих покарання обставин та обставини, що обтяжують покарання.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК, апеляційний суд взяв до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які віднесені до категорії тяжких та середньої тяжкості, дані про особу ОСОБА_4, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, задовільно характеризується за місцем проживання, направлявся лікарем наркологом на лікування від опійної наркоманії, заочно навчався, а також відсутність обтяжуючих чи пом'якшуючих покарання обставин за даним обвинуваченням.

З урахуванням цих даних, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що покарання за ч. 2 ст. 309 КК у виді 2 років позбавлення волі та за ч. 3 ст. 185 КК у виді 3 років позбавлення волі, районний суд призначив ОСОБА_4 із урахуванням положень ст. 65 КК, тому вбачав за можливе призначити остаточне покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також суд апеляційної інстанції, зваживши на можливість застосування до ОСОБА_4 положень ст. 75 КК, обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, зазначивши, що призначене ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки буде необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, що несе в собі, крім кари, ще й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, апеляційний суд у відповідності до ст. 419 КПК належним чином мотивував прийняте рішення, тому підстав вважати його незаконним чи необґрунтованим в частині призначеного покарання, як на цьому наполягає засуджений, колегія суддів не вбачає.

Доводи засудженого, наведені у касаційній скарзі, попри їх сукупність та зміст, не спростовують правильність визначення судом апеляційної інстанції форми відбування покарання, оскільки не применшують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень настільки, щоб можна було прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, а тому колегія суддів не знаходить підстав для застосування ст. 75 КК.

Призначене ОСОБА_4 покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, є достатнім і справедливим, а тому підстави для зміни оскаржуваного судового рішення з мотивів, наведених у касаційній скарзі засудженого, відсутні.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2015 року щодо нього.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3