Справа № 473/1427/15-к
ВИРОК
іменем України
"18" серпня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працює, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за місцем проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

26.01.1996 року Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.2 ст.143, ч.1 ст.145, ст.42 КК України до 03 років позбавлення волі,

01.02.2000 року Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.1 ст.145, ч.3 ст.186, ч.2 ст.222, ст.42 КК України до 07 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, звільненого з місця відбування покарання 20.07.2006 року за постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 12.07.2006 року умовно достроково в порядку ст.81 КК України на 01 місяць 22 дні,

09.11.2007 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до 06 років 04 місяців позбавлення волі, звільненого з місця відбування покарання 23.04.2013 року за ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.04.2013 року умовно достроково в порядку ст.81 КК України на 04 місяці 13 днів,

07.10.2014 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.198 КК України до 01 року обмеження волі, звільненого з місця відбування покарання 07.11.2014 року в зв`язку з відбуттям строку покарання,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працює, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за місцем проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

18.09.2013 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень,

13.10.2014 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ст.75, ст.76 КК України до 02 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покрання з іспитовим строком випробування на 01 рік 06 місяців,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України

В С Т А Н О В И В:
14 лютого 2015 року біля 16 годин 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за попередньою змовою між собою, з корисних мотивів, для здійснення нападу на потерпілу ОСОБА_7 з метою заволодіння її майном прибули до житлового будинку АДРЕСА_2 , де мешкає потерпіла ОСОБА_7 ..

Скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_7 виходила з житлового будинку у двір, обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 шляхом вільного доступу через незачинені ворота проникли у двір, де здійснили напад на потерпілу ОСОБА_7 з метою заволодіння її майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_7 , нанесли удари ногами в область грудної клітини та руками в обличчя потерпілої ОСОБА_7 , внаслідок чого потерпіла ОСОБА_7 втратила рівновагу та упала на підлогу веранди при виході з житлового будинку. Після чого обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 схопили потерпілу ОСОБА_7 за волосся та потягнули до гостинної кімнати будинку, де знаходячись в даній кімнаті будинку продовжували наносити удари ногами по різним частинам тіла потерпілої ОСОБА_7 , при цьому обвинувачений ОСОБА_11 відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_7 моделі «FLY DS107D» вартістю 500 гривень, а обвинувачений ОСОБА_10 схопивши в руки кухонний ніж, який лежав на столі у житловому будинку, приставив його до шиї потерпілої ОСОБА_7 та вимагав, щоб потерпіла видала їм грошові кошти та наявні в будинку коштовності. Отримавши на це відмову потерпілої ОСОБА_7 обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою виявлення грошових коштів та інших коштовностей обшукали кімнати будинку, і нічого не знайшовши повернулися до кімнати, де знаходилася потерпіла ОСОБА_7 , і де обвинувачені з погрозами застосування ножа, який тримав в руках обвинувачений ОСОБА_10 , нанесли потерпілій ОСОБА_7 ще біля трьох ударів ногами по тулубу, вимагаючи видачі їм грошових коштів потерпілою ОСОБА_7 .. Отримавши після цього пояснення потерпілої ОСОБА_7 про відсутність в будинку грошових коштів та інших коштовних речей, обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишили житло потерпілої ОСОБА_7 , забравши лише мобільний телефон моделі «FLY DS107D», чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 500 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 не визнав свою вину у вчиненні даного злочину, пояснивши, що ніяких злочинних дій у відношенні потерпілої ОСОБА_7 він не вчиняв. В той день 14 лютого 2015 року, так як було свято «День святого Валентина» він знаходився дома. Біля 15 години того дня він та його донька ОСОБА_14 вдвох пішли на залізничний вокзал, зустрічати з електропотяга їх спільну знайому ОСОБА_15 , яка мала приїхати до міста Вознесенська з міста Одеси.

Електропотяг, який мав прибути до міста Вознесенська о 15 годині 25 хвилин, прибув із запізненням о 15 годині 50 хвилин. Після чого він та його донька ОСОБА_14 зустріли на пероні ОСОБА_15 , яка приїхала з міста Одеси, допомогли перенести її вантаж з перону залізничного вокзалу до автобусної зупинки, дочекалися на автобусній зупинці маршрутного таксі, яким відправили ОСОБА_15 до місця її помешкання на вулиці Корольова, і після чого самі повернулися до свого житлового будинку по АДРЕСА_1 біля 17 години. В зв`язку з наявністю даного алібі, наведеному в судовому засіданні, вину у вчиненні злочину відносно потерпілої ОСОБА_16 не визнав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 не визнав свою вину у вчиненні даного злочину, пояснивши, що ніяких злочинних дій у відношенні потерпілої ОСОБА_7 він не вчиняв. В той день 14 лютого 2015 року, так як було свято «День святого Валентина» біля 16 години він знаходився в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , так як прийшов в гості до потерпілої ОСОБА_7 .. З приводу свята він та ОСОБА_7 вживали спиртні напої, в будинку вони були вдвох. Крім них в приміщенні будинку нікого не було. Коли закінчилися алкогольні напої, потерпіла ОСОБА_7 дала йому свій мобільний телефон моделі «FLY DS107D» та запропонувала йому, щоб він пішов і продав даний мобільний телефон з її згоди. На виручені гроші ОСОБА_7 запропонувала йому придбати продукти харчування та алкогольні напої, та просила щоб він після цього повернувся до неї. Він погодився на дані пропозиції потерпілої ОСОБА_7 взяв з її згоди мобільний телефон моделі «FLY DS107D» та вийшов з будинку де мешкає потерпіла ОСОБА_7 .. Ніяких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 він не наносив, мобільний телефон продав за згодою потерпілої ОСОБА_7 , але до житла потерпілої ОСОБА_7 він не повернувся. Гроші за продаж мобільного телефону потерпілої ОСОБА_7 потратив на власні потреби. Вину у вчиненні злочину не визнає.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , встановлені судом обставини вчинення ними цього злочину повністю підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_7 ..

Так потерпіла ОСОБА_7 в судовому засідані пояснила, що вона наймає житло в місті Вознесенську Миколаївської області та мешкає в будинку АДРЕСА_2 і не є власником даного житлового будинку. 14 лютого 2015 року вона знаходилася в даному будинку одна. Біля 16 години цього дня вона по господарським потребам вирішила вийти з житлового будинку у двір. Коли вона виходила з веранди будинку, то побачила, як до неї підбігли двоє чоловіків, і почали наности її удари ногами в область грудної клітини та руками в обличчя, внаслідок чого вона втратила рівновагу та упала на підлогу веранди при вході в житловий будинок. Після чого ці двоє чоловіків схопили її за волосся та потягнули до гостинної кімнати будинку, де знаходячись в даній кімнаті будинку продовжували наносити удари ногами по різним частинам її тіла. При цьому один із чоловіків на ім`я ОСОБА_17 взяв її мобільний телефон моделі «FLY DS107D», а брат ОСОБА_17 на ім`я ОСОБА_18 схопив в руки із столу кухонний ніж, приставив його до її шиї та вимагав, щоб вона видала їм грошові кошти та ювелірні вироби. Вона відповіла на це відмовою, після чого двоє нападників з метою виявлення грошових коштів та інших коштовностей обшукали кімнати будинку, і нічого не знайшовши повернулися до кімнати, де знаходилася вона. Після чого двоє нападників погрожували знову її ножем, і продовжували наносити її удари ногами по тулубу, вимагаючи видачі їм грошових коштів. Вона пояснила, що в будинку відсутні грошові кошти та інші коштовні речі, після чого нападники залишили її житло, забравши лише її мобільний телефон моделі «FLY DS107D» вартість якого становить 500 гривень. Нападник на ім`я ОСОБА_17 був одягнутий в темну куртку та темну шапку, нападник на ім`я ОСОБА_18 був одягнутий в болонєву темну куртку з вставками темно синього кольору на рукавах.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що в першій половині дня 15 лютого 2015 року йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_11 та попросив його допомогти продати мобільний телефон моделі «FLY DS107D», на що він погодився. Біля опівдня 15 лютого 2015 року в його пристуності ОСОБА_11 продав мобільний телефон моделі «FLY DS107D» за 200 гривень, незнайомому для нього чоловіку. На виручені кошти від продажу мобільного телефону ОСОБА_11 придбав продукти харчування.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що 15 лютого 2015 року біля опівдня він придбав за 200 гривень мобільний телефон моделі «FLY DS107D». В подальшому даний мобільний телефон він видав добровільно працівникам міліції в зв`язку з проведенням досудового розслідування кримінального провадження.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що потерпіла ОСОБА_7 та обвинувачені ОСОБА_22 та ОСОБА_11 були знайомі між собою, вони інколи зустрічалися у спільних компаніях, де вживали спиртні напої. Сам свідок ОСОБА_21 також був присутній при зустрічах у спільних компаніях, в складі яких перебували потерпіла ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_22 та обвинувачений ОСОБА_11 ..

Крім того вина обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні даного злочину повністю підтверджується іншими доказами кримінального провадження, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

Висновком судової медичної експертизи №61 від 16 лютого 2015 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_7 були виявлені пошкодження в виді кровоотіків внутрішньошкіревих, саден обличчя та кровоотіків лівого передпліччя, які виникли від тупих предметів, по давності могли виникнути 14 лютого 2015 року та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. /а.к.п. 83 84/.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16 лютого 2015 року, відповідно до якого потерпілою ОСОБА_7 впізнаний обвинувачений ОСОБА_11 , як особа, яка вчинила відносно неї злочин 14 лютого 2015 року. /а.к.п. 86 88/.

Протоколом огляду предмета від 17 лютого 2015 року, відповідно до якого був оглянутий мобільний телефон моделі «FLY DS107D», який був виданий свідком ОСОБА_20 та належав потерпілій ОСОБА_7 /а.к.п. 89/.

Постановою про визнання мобільного телефону моделі «FLY DS107D» речовим доказом за кримінальним провадженням, та розпискою потерпілої ОСОБА_7 про повернення її на зберігання даного мобільного телефону моделі моделі «FLY DS107D». /а.к.п. 90, 91/.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21 лютого 2015 року, відповідно до якого потерпілою ОСОБА_7 впізнаний обвинувачений ОСОБА_22 , як особа, яка вчинила відносно неї злочин 14 лютого 2015 року. /а.к.п. 92 93/.

Протоколом огляду місця події від 14 лютого 2015 року, відповідно до якого слідчим органу досудового розслідування оглянуто місце вчинення злочину, а саме: подвір`я житлового будинку та кімнати житлового будинку в АДРЕСА_2 , зафіксовано незаконне проникнення до даного житлового будинку, шляхом вільного доступу та при огляді місця події вилучені три ножа господарсько побутового призначення. /а.к.п. 95/.

Постановою про визнання трьох вилучених ножів господарсько побутового призначення речовими доказами за кримінальним провадженням, та квитанцією №2/94-15 про отримання на зберігання даних речових доказів в камеру збереження речових доказів Вознесенського МВ УМВС. /а.к.п. 96, 97/.

Протоколом від 14 лютого 2015 року про прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_7 про вчинене відносно неї кримінальне правопорушення. /а.к.п. 124/.

Дані докази за кримінальним провадженням, суд знаходить належними, достатніми та допустимими, які підтверджують існування обставин, щодо вчинення даного злочину обвинуваченими ОСОБА_22 та ОСОБА_11 ..

Аналізуючи пред`явлене обвинуваченим ОСОБА_22 та ОСОБА_11 обвинувачення з комплексом досліджених в судовому засіданні доказів, суд з`ясувавши зміст і спрямованість умислу обвинувачених, виходить із сукупності всіх обставин вчиненого ними діяння, матеріалів кримінального провадження, враховує знаряддя злочину, яким є ніж господарсько - побутового призначення, підібраний на місці вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_22 , причини з яких був розпочатий злочин, а також причини припинення неправомірних злочинних дій обвинувачених ОСОБА_22 та ОСОБА_11 , поведінку потерпілої ОСОБА_7 та обвинувачених ОСОБА_22 та ОСОБА_11 , що передувала події злочину, їх особисті стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення обвинувачених до наслідків своїх дій, які були розпочаті за попередньою змовою між обвинуваченими, як напад на потерпілу ОСОБА_7 , з метою заволодіння її майном, в процесі якого обвинуваченим ОСОБА_22 був застосований ніж господарсько - побутового призначення, підібраний на місці вчинення злочину, який належить потерпілій ОСОБА_7 , та з проникненням до житла потерпілої ОСОБА_7 ..

Суд знаходить доведеною вину обвинувачених ОСОБА_22 та ОСОБА_11 та кваліфікує їх умисні дії за ч.3 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням у житло.

Доводи сторони захисту, про те, що обвинуваченими ОСОБА_22 та ОСОБА_11 не був вчинений злочин відносно потерпілої ОСОБА_7 , суд знаходить не спроможними, та такими, що суперечать доказам за кримінальним провадженням, дослідженим в судовому засіданні.

Суд знаходить неспроможними доводи сторони захисту, щодо недопустимості доказів /а.к.п. 85, 94/ при проведенні слідчих дій, які зафіксовані протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16 лютого 2015 року, відповідно до якого потерпілою ОСОБА_7 впізнаний обвинувачений ОСОБА_11 , як особа, яка вчинила відносно неї злочин 14 лютого 2015 року. /а.к.п. 86 88/ та протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21 лютого 2015 року, відповідно до якого потерпілою ОСОБА_7 впізнаний обвинувачений ОСОБА_22 , як особа, яка вчинила відносно неї злочин 14 лютого 2015 року. /а.к.п. 92 93/, внаслідок порушення права на захист, так як на думку сторони захисту при проведенні даних процесуальних дій повинна була бути обов`язкова участь захисника.

Відповідно до ч.1 ст.86 КПК України суд визнає дані докази допустимими, так як вони отримані в порядку, встановленому КПК України. До 08 квітня 2015 року /а.к.п 125/ досудове слідство за кримінальним провадженням здійснювалося за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, і тільки 08 квітня 2015 року склад кримінального правопорушення за даним кримінальним провадженням був змінений з ч.3 ст.186 КК України на ч.3 ст.187 КК України. Таким чином, відповідно до ч.2 ст.48 КПК України захисник залучається слідчим для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених ст. ст. 49 та 53 КПК України.

Крім того суд знаходить неспроможними доводи обвинуваченого ОСОБА_11 , про те, що він на законних підставах знаходився в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , так як прийшов в гості до потерпілої ОСОБА_7 , крім них в приміщенні будинку нікого не було, і потерпіла ОСОБА_7 дала йому свій мобільний телефон моделі «FLY DS107D» та запропонувала, щоб він продав даний мобільний телефон з її згоди.

Суд також знаходить неспроможними доводи обвинуваченого ОСОБА_22 про те, що він ніяких злочинних дій у відношенні потерпілої ОСОБА_7 не вчиняв, в зв`язку з наявністю алібі, наведеному в судовому засіданні за допомогою свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 .

Суд критично оцінює показання обвинувачених ОСОБА_22 та ОСОБА_11 , щодо відсутності їх вини в скоєнні умисного особливо тяжкого злочину відносно потерпілої ОСОБА_7 , які вони дали в судовому засіданні, пояснюючи відсутність своєї вини саме за ч.3 ст.187 КК України.

Суд також критично оцінює показання свідків захисту ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які штучно створили алібі для обвинуваченого ОСОБА_22 , пояснивши в судовому засіданні, що 14 лютого 2015 року, так як було свято «День святого Валентина» обвинувачений ОСОБА_22 знаходився дома. Біля 15 години 14 лютого 2015 року обвинувачений ОСОБА_22 та його донька ОСОБА_24 вдвох пішли на залізничний вокзал, зустрічати з електропотяга їх спільну знайому ОСОБА_15 , яка мала приїхати до міста Вознесенська з міста Одеси. Електропотяг, який мав прибути до міста Вознесенська о 15 годині 25 хвилин, прибув із запізненням о 15 годині 50 хвилин. Після чого обвинувачений ОСОБА_22 та його донька ОСОБА_24 зустріли на пероні ОСОБА_15 , яка приїхала з міста Одеси, допомогли перенести її вантаж з перону залізничного вокзалу до автобусної зупинки, дочекалися на автобусній зупинці маршрутного таксі, яким відправили ОСОБА_15 до місця її помешкання на вулиці Корольова, і після чого самі повернулися до свого житлового будинку по АДРЕСА_1 біля 17 години.

Таким чином, суд знаходить не належним та не допустими доказами за кримінальним провадженням показання в судовому засіданні свідків захисту ОСОБА_24 , яка є рідною донькою ОСОБА_25 , та ОСОБА_15 , яка є давньою знайомою обвинуваченого ОСОБА_22 , які відповідно до ст.85 КПК України, прямо підтверджували відсутність обставин, щодо вчинення особливо тяжкого злочину обвинуваченим ОСОБА_22 відносно потерпілої ОСОБА_7 та відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання як доказів, показання даних свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_26 ..

Суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_15 , щодо відсутності вини обвинуваченого ОСОБА_22 в скоєнні особливо тяжкого злочину, відносно потерпілої ОСОБА_7 , та не може покласти їх в основу обґрунтування висновків суду при винесенні вироку за кримінальним провадженням.

Показання даних свідків захисту ОСОБА_24 та ОСОБА_15 , як і показання самих обвинувачених ОСОБА_22 та ОСОБА_11 , щодо відсутності їх вини, дані ним в судовому засіданні суперечать всім іншим матеріалам кримінального провадження, та не можуть бути прийняті судом для обгрунтування вироку за кримінальним провадженням.

Невизнання в судовому засіданні обвинуваченими ОСОБА_22 та ОСОБА_11 своєї вини, щодо вчинення особливо тяжкого злочину відносно потерпілої ОСОБА_7 , суд вважає спробою обвинувачених уникнути кримінальної відповідальності за ч.3 ст.187 КК України, а також відсутністю у обвинувачених ОСОБА_22 та ОСОБА_11 критичного аналізу своїх умисних дій та небажанням визнати злочинну неправомірність своїх умисних дій, при вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, відносно потерпілої ОСОБА_7 ..

Також суд знаходить не належним та не допустими доказами за кримінальним провадженням показання в судовому засіданні свідків захисту ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . Показання даних свідків в судовому засіданні не містять доказової інформації, щодо підтвердження вини, чи її відсутності, в діях обвинувачених ОСОБА_22 та ОСОБА_11 ..

Свідок ОСОБА_27 , яка є колишньою дружиною обвинуваченого ОСОБА_11 , в судовому засіданні пояснила, що з 08 лютого 2015 року і до затримання, тобто до 17 лютого 2015 року вона не бачила обвинуваченого ОСОБА_11 , так як посварилася з ним, та мешкала окремо від нього.

Свідок ОСОБА_28 , який є дільничим інспектором Вознесенського МВ УМВС, і на дільниці обслуговування якого знаходиться вулиця Котельмаха, в судовому засіданні пояснив, що йому не відомі обставини вчинення злочину, який мав місце 14 лютого 2015 року відносно потерпілої ОСОБА_7 , яка мешкала в будинку АДРЕСА_2 . В даному будинку у ОСОБА_7 часто збиралися компанії з любителів вживання алкогольних напоїв.

Разом з тим, суд знаходить логічними та послідовними показання потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні, які цілком узгоджуються та відповідають всім іншим доказам за кримінальним провадженням, які були досліджені в судовому засіданні, та які суд визнав належними, достатніми та допустимими.

При визначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_22 та ОСОБА_11 суд в якості обставин, які обтяжують їм покарання визнає рецидив злочинів.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченим ОСОБА_22 та ОСОБА_11 судом не виявлено.

При визначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_22 та ОСОБА_11 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ними злочину, умови життя обвинувачених, їх соціальне та матеріальне становище, стан їх здоров`я, рівень культури та освіти, їх соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачені повністю усвідомлювали значення своїх дій і в повній мірі могли керувати ними.

Крім того суд враховує стать та вік обвинувачених ОСОБА_22 та ОСОБА_11 , які задовільно характеризуються за місцем проживання, є судимими.

Суд вважає, що основний вид покарання в виді позбавлення волі, відносно обвинувачених ОСОБА_22 та ОСОБА_11 , буде необхідним та достатнім для їх виправлення, та попередження вчинення ними нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання підлягає частковому приєднанню невідбута частина основного покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , який засуджений за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2014 року, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до 02 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 01 рік 06 місяців, але вчинив злочин в період іспитового строку при звільненні від основного покарання за вироком суду.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /а.к.п. 90, 91, 96, 97/.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_22 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначити йому покарання в виді 10 /десяти/ років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_22 рахувати з дня взяття його під варту за вироком суду, після набрання вироком законної сили.

ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначити йому покарання в виді 09 /дев`яти/ років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2014 року та остаточно до відбування покарання ОСОБА_11 призначити 10 /десять/ років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили обрати в виді утримування під вартою в СІЗО УДПтСУ в Миколаївській області, обчислюючи строк відбування основного покарання з 17 лютого 2015 року.

Речові докази за кримінальним провадженням: мобільний телефон моделі «FLY DS107D», який був переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити потерпілій ОСОБА_7 , як законній власниці даної речі. /а.к.п. 90, 91/.

Три ножа господарсько побутового призначення, які зберігаються в камері збереження речових доказів Вознесеського МВ УМВС, відповідно до квитанції №2/94-15 про отримання на зберігання даних речових доказів повернути потерпілій ОСОБА_7 , як законній власниці даних речей. /а.к.п. 96, 97/.

Апеляційні скарги на вирок можуть бути подані до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд на протязі 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення вироку, а засудженими в той же строк, з моменту вручення їм копії вироку.

Судді :

ОСОБА_29 ОСОБА_30 ОСОБА_31