Провадження № 1-кп/127/164/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2014 р. за № 0007311 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гущенці Калинівського району Вінницької області, громадянки України, освіта середня спеціальна, не працюючої, не заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

15.07.2003 р. Літинським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

11.08.2004 р. Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі,

27.01.2010 р. Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

12.05.2010 р. Літинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

29.09.2010 р. Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190, ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнена 30.04.2014 р. умовно-достроково з невідбутим покаранням 4 місяці 25 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В період часу з липня по вересень 2014 року ОСОБА_6 , проживаючи спільно з ОСОБА_4 у його помешканні за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, підбурювана жагою до наживи та протиправного збагачення, з корисливих мотивів, таємно викрала грошові кошти в сумі 12300 доларів США, що згідно з довідкою НБУ у Вінницькій області № 13-013/3578 від 20.10.2014 р. станом на 09.10.2014 р. становило 159287,52 грн., нетбук марки «Gigabite», планшета марки «Apple iPad mini» вартістю відповідно до висновку експерта № 896 від 22.10.2014 р. 9137,50 грн., хлібопічку марки «Moulinex» вартістю відповідно до висновку експерта № 884 від 22.10.2014 р. 950,00 грн., кухонний комбайн марки «Braun» вартістю відповідно до висновку експерта № 885 від 22.10.2014 р. 1200,00 грн., які належали ОСОБА_4 . Викраденими речами ОСОБА_6 в подальшому розпорядилась на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 170575,50 грн.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала частково та суду пояснила, що 12.06.2014 р. вона познайомилась з потерпілим і вони почали разом проживати. ОСОБА_7 показав їй, де зберігаються гроші й сказав, що вона може ними розпоряджатись. В подальшому вона переклала гроші до іншої шафи. За рахунок тих грошей вони їздили відпочивати. Обмін грошей здійснювала вона і про це потерпілому не повідомляла. Також вона сказала потерпілому, що в неї на картці було біля 50 тис. грн.

Техніка була на кухні.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що з обвинуваченою він познайомився приблизно рік тому, після спілкування вони пішли до нього додому і разом провели вихідні. В понеділок обвинувачена зібрала речі й поїхала у відрядження, а повернувшись, повідомила, що на даній роботі більше працювати не буде. Після цього вони почали проживати разом. Через деякий час ОСОБА_8 повідомила, що вона вагітна. Разом вони прожили приблизно до серпня 2014 року, а потім у них почались проблеми. Приблизно у вересні 2014 року він виявив зникнення деяких речей (планшета та комп`ютера) і ОСОБА_8 повідомила, що їх обікрали сусіди.

Через деякий час до них приїхала мати обвинуваченої. Коли вона зібралась їхати, обвинувачена пішла проводжати матір та пропала, на його телефонні дзвінки не відповідала. Приблизно через 5 днів ОСОБА_8 повідомила, що отруїлась на вокзалі і її завезли у лікарню до ОСОБА_9 . На його пропозицію приїхати до неї вона відмовилась, мотивуючи тим, що її вже виписують. Однак вона так і не приїхала, тому він почав її шукати, а коли пошуки виявились марними звернувся у міліцію.

Спочатку він виявив зникнення електроніки, а коли почав розпитували обвинувачену, виявив і зникнення грошових коштів в сумі 12300 доларів США. Про місце знаходження коштів він повідомляв обвинуваченій.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_8 його познайомив ОСОБА_11 . Обвинувачена проживала разом з потерпілим, говорила, що має квартиру, де проживають квартиранти, а також говорила, що має будинок у селі. Через деякий час після знайомства з обвинуваченою ОСОБА_7 повідомив йому про зникнення ключів від сейфу, а потів він почав виявляти зникнення речей. Йому відомо, що у ОСОБА_12 були заощадження та золоті вироби. Про зникнення речей йому відомо зі слів ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_15 вона знайома приблизно з 2002 року, добре спілкувалась з матір`ю потерпілого. Їй відомо, що мати потерпілого робила певні заощадження для сина. В 2012 році вона з чоловіком позичали гроші в сумі 5 тис. доларів США в мати ОСОБА_12 на придбання автомобіля, а повернули їх у 2015 році ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що він працював таксистом. Дати не пам`ятає, він стояв біля Центрального ринку, до нього підійшла ОСОБА_18 і запитала, чи можна з`їздити (куди не пам`ятає) і скільки це буде коштувати. Він порахував і назвав ціну. Після цього вони почали співпрацювати: ОСОБА_8 телефонувала до нього. Вони їздили у різні райони. Також ОСОБА_8 з чоловіком та друзями їздили відпочивати. За проїзд розраховувалась майже завжди ОСОБА_8 у присутності чоловіка. Обвинувачена їздила в основному сама, а з чоловіком їздила у Печеру та по місту.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що приблизно рік тому до нього підійшли потерпілий з обвинуваченою та запропонували йому заробити за рахунок перевезення, на що він погодився. Він вважав їх подружжям. Він завіз їх за місцем призначення і на їхню пропозицію залишив їм свій номер телефону. Приблизно через місяць після цього до нього зателефонувала ОСОБА_8 і попросила допомогти здати телефон до ломбарду. Пізніше вона сказала, що в неї немає грошей і він викупив той мобільний телефон. Потім здавали до ломбарду планшет, але в ломбарді його не прийняли і він запропонував його купити. Також він придбав у ОСОБА_8 хлібопіч та комбайн. Телефон та планшет в подальшому він продав. Через деякий час до нього звернувся потерпілий і попросив віддати йому речі, які принесла ОСОБА_20 .

Судом також було досліджено й інші докази, а саме:

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2014 р., відповідно до якого ОСОБА_17 впізнав особу, зображену на фото № 1, яку неодноразово перевозив у таксі; з довідки до протоколу вбачається, що на фото № 1 зображено ОСОБА_6 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.10.2014 р., згідно з яким ОСОБА_19 впізнав особу, зображену на фото № 2, яку неодноразово перевозив у власному автомобілі; з довідки до протоколу вбачається, що на фото № 2 зображено ОСОБА_6 ;

-висновок експерта № 896 від 22.10.2014 р., відповідно до якого залишкова вартість нетбука марки «Gigabite» та планшета марки «Apple iPad mini» на момент проведення експертизи могла складати 9137,50 грн.;

-висновок експерта № 884 від 20.10.2014 р., згідно з яким вартість на вторинному ринку хлібопічки марки «Moulinex» може складати 950,00 грн.,

-висновок експерта № 885 від 20.10.2014 р., відповідно до якого вартість на вторинному ринку кухонного комбайну марки «Braun» може складати 1200,00 грн.;

-довідку управління НБУ у Вінницькій області № 13-013/3578 від 20.10.2014 р., згідно з якою офіційний курс гривні, встановлений НБУ до 100 доларів США станом на 09.10.2014 р. з 00.00 год. до 14.00 год. 1295,0205 грн.; з 14.00 год. 1293,0817 грн.;

-протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 від 15.11.2014 р., відповідно до якого остання розповіла та показала на місці, яким чином, звідки вона викрадала речі у помешканні ОСОБА_4 .

Аналізуючи показання обвинуваченої, потерпілого, свідків, зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт вчинення обвинуваченою інкримінованого їй злочину. Так, обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала факту використання грошових коштів потерпілого, повідомивши, що потерпілий сам показав їй місце знаходження грошових коштів. Дану обставину потерпілий в судовому засіданні не заперечував. Однак, суд враховує, що про обмін грошових коштів обвинувачена потерпілому не повідомляла і дозволу на використання усіх заощаджень потерпілий обвинуваченій не надавав. Крім того, суд враховує, що заволодіння грошовими коштами потерпілого та кухонною технікою обвинуваченою здійснювалось у відсутність потерпілого, тобто таємно.

Окрім чітких та послідовних показань обвинуваченої стосовно обставин вчинення інкримінованого їй злочину, суд вважає, що її винуватість підтверджується і протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченою, а також показаннями свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_17 .

З огляду на викладене суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_6 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є вчинення злочину повторно та у великих розмірах.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують її покарання.

Обвинувачена ОСОБА_6 у вчиненому розкаялась, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, проте вчинила тяжкий злочин в період умовно-дострокового звільнення, завдану потерпілому шкоду не відшкодувала.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, є рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують її покарання, думки потерпілого щодо виду та міри покарання для обвинуваченої, зважаючи на неодноразове притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів та вчинення тяжкого злочину в період умовно-дострокового звільнення, суд вважає, що виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства не можливе, а покаранням, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у позбавлення волі.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України витрати за проведення криміналістичного дослідження слід покласти на обвинувачену.

Потерпілим заявлено цивільний позов, згідно з яким він просив стягнути з обвинуваченої на його користь 231772 грн. матеріальної шкоди.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди, суд приймає до уваги п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», відповідно до якого, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд керується відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона в даному випадку потерпілий зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

В заявлених позовних вимогах потерпілий посилається на факт викрадення у нього, окрім речей, зазначених у пред`явленому ОСОБА_6 обвинуваченні, ще й ряду речей. При цьому суд враховує, що відповідного документального підтвердження даної обставини суду надано не було, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково в межах обвинувачення, визнаного доведеним в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід залишити у виді утримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 30.03.2015 р.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь:

- держави 860 (вісімсот шістдесят) грн. 60 коп. вартості проведення криміналістичних досліджень;

- ОСОБА_4 170575 (сто сімдесят тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 50 коп. матеріальної шкоди.

Речові докази, що знаходяться у ОСОБА_4 залишити останньому.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: