Справа № 171/1023/15-к

В И Р О К
іменем України
07 грудня 2015 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше неодноразово судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за крадіжку чужого майна, маючи не зняту та непогашену судимість, повторно вчинив крадіжку чужого майна за наступних обставин.
Так, 27.03.2015 року близько 20 год. ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, зайшов на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , де побачив газовий металевий балон, газову плитку на 2 конфорки, металеву ванну, металеве ліжко у кількості 3-х штук, 2 металеві бочки, об`ємом 200 л кожна, що належать ОСОБА_5 . У ОСОБА_4 виник умисел на викрадення чужого майна, після чого ОСОБА_4 шляхом вільного доступу з корисливих спонукань вчинив крадіжку вищезазначеного майна, яким розпорядився за власним розсудом, завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2400 гр.
У судовому засіданні обвинувачений винним себе в інкримінованому діянні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю та показав, що він дійсно вчинив крадіжку майна потерпілої ОСОБА_5 за обставин, які зазначені у обвинувальному акті. Крадіжку вчинив в зв`язку з відсутністю у нього коштів, викрадені речі здав на пункт приймання металолому. У вчиненому розкаюється.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши, чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.
З урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, а також дані про особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання негативно, раніще неодноразово судимий, не працює, злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання, тому суд приходить до переконання, що обвинувачений повинен понести покарання у вигляді позбавлення волі.
Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно ст.67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 10.10.2011 року Апостолівським р/с за ч.3 ст.185, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2014 року ОСОБА_4 звільнено з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 8 місяців 19 днів.
Враховуючи, що ОСОБА_4 скоїв злочин після постановлення вироку 10.10.2011 року в період умовно-достроково звільнення від відбуття покарання, суд вважає за необхідне при призначенні йому остаточного покарання застосувати ч.1 ст.71 КК України, згідно з якою необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Речові докази по справі, передані на зберігання потерпілій, суд вважає за необхідне залишити за належністю.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2011 року, і остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.
Речові докази по справі, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити за належністю.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.
Суддя: