АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/853/15 Справа № 705/4741/15-к Категорія: ч. 2 ст. 307 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 705/4741/15к (1в/705/513/15) за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м. Умані ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31 серпня 2015 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 09.12.2003 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 309, ст. 75, ст. 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; звільнена згідно з ЗУ «Про амністію» від 31.05.2005 року,

засудженої Староміським судом міста Вінниці від 26.06.2012 року за ч. 2 ст. 307, ст. ст. 75, 76 КК України до 5-ти років позбавлення волі без конфіскації майна з іспитовим строком 3 роки; вироком Апеляційного суду Вінницької області від 30.08.2012 року змінено вирок в частині призначення покарання та визначено вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; початок строку покарання з 30.08.2012 року, кінець відбуття покарання 30.07.2017 року, -

в с т а н о в и л а :
Начальник Уманської виправної колонії № 129 Управління державної пенітенціарної служби України в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з поданням, погодженим головою спостережної комісії при виконкомі Уманської міської ради ОСОБА_10 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 .

31 серпня 2015 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 задоволено. Звільнено засуджену ОСОБА_7 умовно-достроково від основної міри покарання у виді позбавлення волі на не відбуту частину покарання 1 рік 10 місяців 29 днів.

В апеляційній скарзі прокурор прокуратури м. Умані ОСОБА_8 просить ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31 серпня 2015 року скасувати через невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Просить призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, мотивуючи свої вимоги тим, що з наданих до суду документів, зокрема характеристики, вбачається, що протягом всього періоду відбування покарання засуджена не довела своє виправлення, яке б давало підстави для задоволення вказаного подання, оскільки за час відбування покарання (з 30.08.2012 року) ОСОБА_7 заохочувалася у березні 2013 року та упродовж останнього року (тричі), а стягнення мала у 2014 році.

При цьому слід зауважити, що наявність більшої кількості заохочень, ніж стягнень; формального факту відсутності на час розгляду комісією установи не знятих або погашених у порядку, встановленому статтею 134 КВК України, заходів стягнення; відбуття певної частини покарання; позитивної характеристики не є безумовними підставами для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Таким чином, у характеристиці не відображено процесу виправлення засудженої та не підтверджено сумлінну поведінку, яка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни саме за увесь період відбування покарання, а не за декілька місяців перед розглядом комісією установи питання про застосування до засудженої пільги.

Відповідно до статті 6 Кримінально-виконавчого кодексу України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Характеристика, довідка про заохочення і стягнення, інші матеріали на ОСОБА_7 , надані до суду Уманською ВК № 129 УДПтСУ в Черкаській області, не засвідчили факту готовності указаної засудженої до самокерованої правослухняної поведінки, щирого каяття, повного становлення на шлях виправлення та перевиховання, наявність таких поглядів і звичок у дисципліні, які виключають можливість вчинення нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, вказує прокурор, беззаперечні докази того, що засуджена виправилася раніше закінчення визначеного їй вироком суду строку покарання і до неї можливо застосувати інститут умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відсутні.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково з підстав, які в ній наведені, однак просив не направити провадження на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, а постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника колонії; думку засудженої, яка просила залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно положень ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і фактично відбув не менше трьох четвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджена за злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.

На час звернення адміністрації виправної колонії до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 відбула 2/3 частини строку покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Вінницької області від 30.08.2012 року, станом на 17.08.2015 року 4 роки 17 днів. Це ніким не оспорюється.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання в Уманській ВК № 129, працевлаштована, до праці ставиться сумлінно, має заохочення правами начальника установи. За період відбування покарання зарекомендувала себе позитивно, у відношенні до представників адміністрації колонії ввічлива, виконує законні вимоги.

Враховуючи указане вище, колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про можливість умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

На думку колегії суддів, саме адміністрація колонії може надати найбільш повну і об`єктивну характеристику засудженої особи щодо її виправлення та ставлення до праці, а прокурор, не погоджуючись з її змістом, має ретельно та обґрунтовано мотивувати свою позицію з цього приводу. Колегія суддів вбачає таку мотивацію, викладену в апеляційній скарзі, недостатньою й такою, що ґрунтується на непередбачених законом підставах.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 81 КК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Умані ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :