Справа № 462/1064/14-к

У Х В А Л А

11 лютого 2014 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржниці ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Залізничного РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 21 січня 2014 року про закриття кримінального провадження,

встановив:

Постановою старшого слідчого СВ Залізничного РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 21 січня 2014 року було закрито кримінальне провадження № 0000496 від 14 лютого 2013 року у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

06.02.2014 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на вищезазначену постанову з проханням скасувати таку, як незаконну та необґрунтовану.

Скаржниця у судовому засіданні скаргу підтримала, мотивуючи її тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог КПК України, крім того надала для огляду заяву ОСОБА_6 , у котрій остання ОСОБА_7 зазначає, що вона не заперечує щодо призначеній відносно неї судово-психіатричної експертизи

У судове засідання не з`явився старший слідчий та прокурор, проте це не є перешкодою для розгляду даної скарги.

Заслухавши скаржницю, оглянувши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає задоволенню.

13.02.2013 року до Залізничного РВ ГУМВС України у Львівській області надійшла заява ОСОБА_3 про підробку документів від імені ОСОБА_6 при продажі будинку по АДРЕСА_1 , якій належав останній на праві власності.

З аналогічною заявою ОСОБА_3 зверталася і у прокуратуру м. Львова /а.с. 4 кримінального провадження/.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий, отримавши заяву ОСОБА_3 про вчинення злочину, діяв відповідно до п.2.2. Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань

14.02.2013 року старшим слідчим СВ Залізничного РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000496 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України по факту підробки договору купівлі-продажу при продажі по АДРЕСА_1 /а.с.1 кримінального провадження/.

На підставі даних отриманих в ході досудового розслідування старшим слідчим СВ Залізничного РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 була винесена постанова від 30 квітня 2013 року про закриття кримінального провадження № 0000496 у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення .

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 04.10.2013 року вищезазначена постанова слідчого від 30.04.2013 року про закриття кримінального провадження була скасована.

Зі змісту ухвали апеляційного суду вбачається, що колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим помилково не призначено по справі судово-психіатричну експертизу гр-ки ОСОБА_6 на предмет визначення психічного стану на момент підписання доручення на ім`я доньки ОСОБА_8 .

10.12.2013 року слідчим СВ Залізничного РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 вдруге була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000496 у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

26.12.2013 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 вищезазначена постанова слідчого також була скасована.

Як убачається зі змісту ухвали слідчого судді від 26.12.2013 року підставою для скасування постанови слідчого від 10.12.2013 року про закриття кримінального провадження слугувало те, що слідчим під час досудового розслідування після скасування його постанови від 30.04.2013 року про закриття кримінального провадження знову не було призначено по справі судово-психіатричну експертизу гр-ки ОСОБА_6 .

Крім того, в ухвалі слідчого судді від 26.12.2013 року було зазначено, що твердження слідчого про те, що вказана експертиза не може бути проведена з підстав того, що ОСОБА_6 власноручно написала заяву про її відмову про призначення її судово-психіатричної експертизи, є необґрунтованими з огляду на наступне.

ОСОБА_6 була допитана у якості свідка у кримінальному провадженні № 0000496. Пунктом 8 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом МОЗ України № 397 від 08.10.2001р. передбачено, що об`єктами експертизи є свідки і потерпілі, стосовно яких в органах слідства та суду виникли сумніви щодо їх психічної повноцінності.

З аналізу ст. 242 КПК України випливає, що якщо особа відмовляється від проведення медичної або психіатричної експер тизи, її примусове залучення для проведення експертизи здійснюється за ухвалою слідчого судді, суду. Стаття 244 КПК України передбачає порядок розгляду слідчим суддею клопотання про залучення експерта. З огляду на вказане, слідчому слід було зверну тися відповідним клопотанням до слідчого судді щодо вирішення питання про примусове залучення ОСОБА_6 для проведення психіатричної експертизи.

За таких обставин, слідчий суддя вважав, що слідчим повторно помилково не було призначено по справі судово-психіатричну експертизу гр-ки ОСОБА_6 на предмет визначення психічного стану на момент підписання доручення на ім`я доньки ОСОБА_8 .

Проте, як убачається зі змісту оскаржуваної постанови від 21.01.2014 року, слідчий втретє закрив кримінальне провадження № 0000496 від 14.2.2013 року у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення. При цьому слідчим знову під час досудового розслідування знову не було призначено по справі судово-психіатричну експертизу гр-ки ОСОБА_6 .

Так, слідчий в оскаржуваній постанові від 21.01.2014 року, обґрунтовуючи той факт того, що ним не було в черговий раз призначено по справі судово-психіатричну експертизу гр-ки ОСОБА_6 , зазначає наступне, «що з приводу вказаного в заключній частині вказаної ухвали апеляційного суду Львівської області від 04.10.2013 року вирішення питання влаштування ОСОБА_6 у державний заклад, стану лише підозрюваного, а не свідка чи потерпілого. У зв`язку з наведеним, провести судово-психіатричну експертизу ОСОБА_6 в примусовому порядку, в межах кримінального провадження не вбачається за можливе, у зв`язку з не врегулюванням даної процедури чинним КПК України».

Вважаю таке твердження слідчого необґрунтованим та таким, що не відповідає положенням КПК України, з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 242 КПК України примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експер тизи здійснюється за ухвалою слідчого судді, суду.

Зі систематичного аналізу ст. 242 КПК України слідує, що якщо особа відмовляється від проведення медичної або психіатричної експер тизи, її примусове залучення для проведення експертизи здійснюється за ухвалою слідчого судді, суду, при цьому дана стаття КПК ніяким чином не зазначає, що примусово до проведення психіатричної експер тизи може бути залучено лише підозрюваний, або обвинувачений.

За таких обставин, твердження слідчого про те, що питання про примусове залучення свідка для проведення експертизи не врегульоване чинним КПК України є хибним.

Крім того, скаржник у судовому засіданні подала заяву ОСОБА_6 на адресу прокурора Залізничного району м. Львова ОСОБА_9 , копія якої долучена до матеріалів скарги, у котрій ОСОБА_6 зазначає, що вона не заперечує щодо призначеній відносно неї судово-психіатричної експертизи.

Враховуючи наведене, прихожу до переконання про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження, як такої, що винесена передчасно, та з грубим порушенням вимог КПК України.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Залізничного РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 21 січня 2014 року про закриття кримінального провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000496 від 14 лютого 2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1