Справа № 373/3141/15-к

У Х В А Л А
27 січня 2016 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника КВІ ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Переяслав-Хмельницькому подання Переяслав-Хмельницького міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в м.Києві, про направлення звільненої від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Переяслав-Хмельницького Київської області, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, вдови, маючої на утриманні неповнолітню доньку, проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої в силу ст. 89 КК України,-
ОСОБА_5 була засуджена вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 10 липня 2014 року за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України була звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. На підставі ст.76 КК України була зобов`язана повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.
17 грудня 2015 року начальник Переяслав-Хмельницького МВКВІ ОСОБА_6 звернувся до суду з поданням про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, посилаючись на те, що протягом іспитового строку засуджена належних висновків для себе не зробила, допустила 15 неявок підряд на реєстрацію без поважних причин, протягом іспитового строку шість раз притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.181-1 КУпАП, не працює, схильна до протиправних вчинків, вихованням малолітньої доньки не займається, профілактична робота позитивного результату не дала, її поведінка свідчить про небажання стати на шлях виправлення і може призвести до скоєння нового кримінального правопорушення.
Заслухавши пояснення засудженої ОСОБА_5 , яка мотивувала причину неявок до КВІ пошуком роботи, пояснення представника кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали подання та контрольної справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обовязки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
З матеріалів контрольної справи № 49/2014 р. вбачається, що 24 листопада 2014 року для посилення контролю за поведінкою засудженої ОСОБА_5 були встановлені дні явки для реєстрації в 1-й та 3-й понеділок кожного місяця з 09 год. до 18 год., про що вона була повідомлена під розписку. Протягом іспитового строку засуджена з 02 лютого 2015 року припинила відвідувати КВІ, допустивши 15 неявок на реєстрацію без поважних причин.
В звязку з неодноразовоми неявками ОСОБА_5 на реєстрацію без поважних причин, 17 лютого 2015 року МВ КВІ було направлено подання до Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області про примусовий привід засудженої, який не був виконаний в звязку з відсутністю ОСОБА_5 за місцем проживання і неможливістю встановлення її місця перебування.
Відповідно до довідки Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги № 340 від 23 лютого 2015 року ОСОБА_7 за період з 01 січня 2015 року по 22 лютого 2015 року до лікувального закладу за медичною допомогою не зверталася.
Поскільки було встановлено, що ОСОБА_5 може проживати в АДРЕСА_2 , 24 лютого 2015 року МВ КВІ був направлений запит до Деснянського районного підрозділу КВІ м.Києва. Відповідно до матеріалів, які надійшли у відповідь на вищезазначений запит, вбачається, що засуджена ОСОБА_5 за зазначеною адресою не проживає.
16 квітня 2015 року ОСОБА_5 було змінено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію. Засуджену ОСОБА_5 було зобовязано зявлятися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції в перший, другий, третій та четвертий понеділок кожного місяця.
16 квітня 2015 року до ОСОБА_5 були застосовано застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, з якими вона була ознайомлена під розписку.
28 квітня 2015 року старший інспектор Переяслав-Хмельницького МВ КВІ звернувся до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 . Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2015 року було відмовлено в задоволенні даного подання.
Проте, не зважаючи на проведену профілактичну роботу, засуджена належних висновків для себе не зробила та продовжує порушувати обовязки, покладені на неї судом ( не зявилася до інспекцію на реєстрацію 20 квітня 2015 року, 27 квітня 2015 року, 02 червня 2015 року, 08 червня 2015 року).
09 червня 2015 року їй було повторно винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, з якими вона була ознайомлена під розписку.
Протягом іспитового строку ОСОБА_5 шість разів притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.181-1 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_5 має малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно акту обстеження умов проживання від 23 березня 2015 року ОСОБА_7 не проживає по АДРЕСА_1 . Вихованням та утриманням дитини займається бабуся ОСОБА_9 та дідусь ОСОБА_10 . Їм було рекомендовано звернутися до органу опіки та піклування щодо позбавлення ОСОБА_7 щодо батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_8 .
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Переяслав-Хмельницької міської ради, ОСОБА_7 протягом двох останніх місяців не проживає за місцем проживання її батьків та доньки, її місце перебування батькам невідоме. Класовод 3-го класу ОСОБА_11 повідомила, що ОСОБА_7 батьківські збори не відвідує, шкільним життям доньки не цікавиться. Навчанням та вихованням її доньки займаються бабуся та дідусь.
15 червня 2015 року старший інспектор Переяслав-Хмельницького МВ КВІ звернувся до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 . Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2015 року було відмовлено в задоволенні даного подання в звязку з тим, що у засудженої був відсутній паспорт громадянина України, справа про його видачу знаходилася на розгляді в Переяслав-Хмельницькому РС УДМС України в Київській області. В матеріалах особової справи засудженої було дві заяви про видачу паспорта : одна від імені ОСОБА_7 , інша ОСОБА_12 , що не давало підстави однозначно ідентифікувати особу засудженої та направити її для відбування покарання, призначеного вироком суду. Однак, в ухвалі суду було зазначено про встановлення факту невиконання покладених на неї судом обов`язків та наявність підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Після цього засуджена ОСОБА_5 продовжувала порушувати обовязки, покладені на неї судом ( не зявилася на реєстрацію без поважних причин 17 серпня 2015 року, 25 серпня 2015 року, 07 вересня 2015 року, 14 вересня 2015 року, 21 вересня 2015 року, 28 вересня 2015 року, 05 жовтня 2015 року, 12 жовтня 2015 року, 19 жовтня 2015 року, 26 жовтня 2015 року, 02 листопада 2016 року, 09 листопада 2015 року, 16 листопада 2015 року, 23 листопада 2015 року, 07 грудня 2015 року; взагалі зникла з місця проживання).
21 вересня 2015 року кримінально-виконавчою інспекцією було направлено подання про примусовий привід засудженої ОСОБА_7 до Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області.
Дане подання про привід засудженої виконане не було. 06 жовтня 2015 року до МВ КВІ надійшов лист із Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області про те, що ОСОБА_7 під час неодноразових перевірок за місцем проживання була відсутня, не проживає по АДРЕСА_1 з 28 липня 2015 року, місце перебування її родичам невідоме.
05 листопада 2015 року засуджена отримала паспорт серії НОМЕР_1 на імя „ ОСОБА_12 .
03 грудня 2015 року працівниками кримінально-виконавчої інспекції була опитана мати засудженої ОСОБА_9 , яка пояснила, що її донька не проживає з ними, в телефонній розмові повідомила їм, що проживає в м.Києві, точної адреси не зазначила.
Засуджена офіційно не працює, схильна до протиправних вчинків, вихованням малолітньої доньки не займається, на виклики інспекції не зявляється, постійно змінює своє місце проживання, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що поведінка ОСОБА_5 свідчить про її небажання стати на шлях виправлення та може призвести до скоєння нового кримінального правопорушення.
Вирішуючи клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 до набрання ухвали законної сили запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає, з врахуванням вимог ст. ст. 176-178, 183 КПК України, що існують законодавчо визначені підстави для обрання такого виду запобіжного заходу і це є доцільним, оскільки остання на виклики КВІ та суду не з`являлася, примусові приводи виконати було не можливо через відсутність її в місці проживання, вона була оголошена в розшук.
На підставі викладеного, керуючись ст.78 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -
Подання Переяслав-Хмельницького міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції про направлення звільненої від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду, відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Направити засуджену ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 10 липня 2014 року за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
До вступу ухвали в законну силу обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши її під варту в залі суду та утримуючи в СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби України.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1