Провадження №1-кс/523/1874/15
У Х В А Л А

про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

29.12.2015 року м. Одеса
Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , слідчого Суворовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, відомості про непогашену судимість відсутні, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:

29 грудня 2015 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого Суворовського відділу поліції у м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у закінченому замаху на крадіжку належного ТОВ «Копійка-Трейд» пакунку кави марки «Jacobs Monarch», вагою 220 г, вартістю 154,57 грн., вчинене повторно об 11 годині 20 хвилин 27 листопада 2015 року в приміщенні супермаркету, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Дніпропетровська дорога,130.

З наданих до суду матеріалів кримінального провадження вбачаються факти внесення 27 листопада 2015 року відомостей про цей злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00007046, з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та повідомлення ОСОБА_6 відповідної підозри об 11 годині 30 хвилин 29 грудня 2015 року.

В обґрунтування клопотання прокурор та слідчий послалися на тяжкість вчиненого діяння, дані про особу підозрюваного, який є не працевлаштованим, не одруженим, має непогашену судимість за вчинення іншого злочину аналогічної спрямованості в м. Дніпропетровську, в даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення під час тривання іспитового строку ще одного злочину проти власності, а також підозрюється у вчиненні даного злочину під час застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, втік з місця його вчинення, що вказує, на думку прокурора, на відсутність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, а також про існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування, продовження злочинної діяльності та неправомірного впливу на представника потерпілого та очевидця вчинення злочину - свідка ОСОБА_7 , який є його товаришем.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, з`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, аналогічні пояснення слідчого, заперечення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а до раніше судимої особи якщо вона підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Проте, тяжкість злочину законом не визначається підставою для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки тримання під вартою, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.
Як вбачається з досліджених матеріалів даного кримінального провадження ОСОБА_6 підозрюється у закінченому замаху на вчинення злочину середньої тяжкості, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Проте, з обставин інкримінованого ОСОБА_6 діяння вбачається, що той хоч і безпосередньо спрямував свої зусилля на вчинення крадіжки, не зробив все, що вважав за необхідне для досягнення злочинного результату - внаслідок виявлення факту крадіжки охоронцем перед виходом підозрюваного з торгівельної зали, та усвідомлював неповноту вчинення своїх дій і необхідність їх продовження, а тому ОСОБА_6 фактично помилково пред`явлена підозра у вчиненні закінченого замаху на крадіжку, оскільки вірною кваліфікацією його дій слід вважати ч.3 ст.15 КК України. За умови рівності всіх інших обставин незакінчений замах зазвичай розглядається як менш суспільно небезпечне діяння, ніж закінчений замах, що розцінюється слідчим суддею на користь підозрюваного.

Також прокурором не доведено наявність у ОСОБА_6 непогашеної судимості. Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до ст.75 цього Кодексу,якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Як вбачається з інформаційної довідки МВС України від 5 грудня 2015 року ОСОБА_6 було засуджено за ч.2 ст.186 КК України вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2013 року до 4-х років позбавлення волі та звільнено, на підставі ст.75 цього ж Кодексу, від відбування зазначеного покарання з іспитовим строком 2 роки. В період з 17 лютого 2015 року по 16 квітня 2015 року ОСОБА_6 утримувався під вартою в Одеському слідчому ізоляторі у зв`язку із притягненням до кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні іншого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, після чого запобіжний захід було змінено на домашній арешт.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Оскільки прокурором не доведено існування обвинувального вироку суду, яким би було доведено вчинення ОСОБА_6 в період тривання іспитового строку нового злочину, або судового рішення, яким би було скасовано звільнення останньої особи від відбування покарання з випробуванням, то довід сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного станом на 27 листопада 2015 року непогашеної судимості є передчасним, що також розцінюється слідчим суддею на користь підозрюваного.

Крім того, в силу положень ч.6 ст.181 КПК України строк дії судового рішення про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. Оскільки прокурором не доведено існування судового рішення, яким би ОСОБА_6 продовжувався такий вид запобіжного заходу після 15 червня 2015 року, а сторона захисту це прямо заперечує, то довід сторони обвинувачення про порушення підозрюваним 27 листопада 2015 року умов застосування такого запобіжного заходу є хибним, що також розцінюється слідчим суддею на користь підозрюваного.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння обґрунтовується отриманими як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні визнавальними показаннями підозрюваного, в яких ОСОБА_6 зізнався у невдалій спробі викрасти прихований під одягом пакунок кави, чому завадив охоронець. Підозрюваний показав, що вронив цей пакунок на підлогу, після чого хутко залишив торгівельну залу. Наступного ранку він добровільно прийшов до Суворовського відділення поліції, де заявив про себе слідчому, на що останній запропонував йому звернутися до керівництва супермаркету та добровільно відшкодувати вартість трьох аналогічних пакунків кави. Протягом наступного місяця підозрюваного слідчий не турбував, а лише минулої доби запросив до райвідділу поліції, де повідомив про підозру у вчиненні 27 листопада 2015 року злочину.

Також підозра ОСОБА_6 у вчиненому обґрунтовується змістом:

- протоколу допиту в якості свідка старшого зміни відділу безпеки ТОВ «Копійка-Трейд» ОСОБА_8 - про виявлення через систему зовнішнього відео нагляду факту приховування молодим чоловіком під курткою пакунку кави, а також намагання перешкодити тому винесення цього товару з торгової зали, на що винувата особа, втративши товар, відштовхнула свідка та вибігла з приміщення супермаркету;

- протоколу допиту в якості представника потерпілого адміністратора ТОВ «Копійка-Трейд» ОСОБА_9 про аналогічні обставини намагання ОСОБА_8 перешкодити підозрюваному здійснити крадіжку пакунку кави;

- видаткової накладної №OD22 від 16 жовтня 2015 року про вартість в 154,57 грн. (з ПДВ) пакунку кави марки «Jacobs Monarch», вагою 220 г.

Водночас, при судовому розгляді даного клопотання слідчий суддя не може визнати в якості належних та допустимих наступні докази:

-фототаблицю місця скоєння крадіжки, оскільки стороною обвинувачення не було представлено в судовому засіданні документу, можливим додатком до якого є ця фото таблиця;

-протокол допиту свідка ОСОБА_7 , оскільки його було допитано 27 листопада 2015 року не уповноваженим слідчим ОСОБА_10 (доручення якій було надано керівником СВ лише наступної доби, зазначене доручення не було вручено стороні захисту не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання (ч.2 ст.184 КПК України), витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань взагалі не містить даних про такого слідчого;

-постанови про долучення речових доказів, оскільки їх було винесено не уповноваженим слідчим ОСОБА_11 (доручення якій від керівника СВ, а також заяви про добровільну видачу речей не було вручено стороні захисту не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання (ч.2 ст.184 КПК України), витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань взагалі не містить даних про такого слідчого, а вищезазначені письмові заяви не містять будь-яких даних про їх реєстрацію органом внутрішніх справ та розпорядчих написів керівника, якому вони були подані.

Зазначені обставини слідчий суддя також розцінює на користь підозрюваного.

Оцінюючи надані слідчим та прокурором докази щодо соціальних зв`язків підозрюваного слідчий суддя враховує на користь останнього наявність реєстрації за місцем проживання його батьків в м. Одесі, що підтверджено відповідним записом в загальногромадянському паспорті, виданого на ім`я ОСОБА_6 . При цьому безпосередньо в судовому засіданні підозрюваний показав, що неофіційно працює різноробочим на будівництві, чим має можливість забезпечувати власні матеріальні потреби. Вчинення ж злочину у 2013 році в м. Дніпропетровську ОСОБА_6 пояснює фактом нетривалого перебування в цьому місці в гостях, тобто про відсутність у нього будь-якої теперішньої спроможності переховуватися в даному населеному пункті.

Таким чином, доводи прокурора про низькі соціальні зв`язки підозрюваного не є переконливими.

Крім того, інші доводи прокурора про можливі ризики ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування або неправомірного впливу на представника потерпілого чи свідка є взагалі голослівними, тобто не доведеними жодним доказом, а також прямо спростовуються наступною поведінкою ОСОБА_6 (добровільно звернувся до поліції наступної доби після події, протягом наступного місця жодних протиправних діянь не вчиняв), а також даними клопотання про вже проведене фактичне вилучення речей, які можуть мати доказове значення в провадженні.

З врахуванням сукупності викладених висновків, а також даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що в силу характеру вміненого ОСОБА_6 діяння та одночасної потреби у проведенні слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин провадження, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатньо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання його батьків, тобто в задоволенні клопотання слідчого про ув`язнення ОСОБА_6 слід відмовити.
Керуючись ст.ст.176-178,181,193 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання слідчого Суворовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, відмовити.
Застосувати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 19 години 30 хвилин 25 лютого 2016 року.
Протягом строку застосування домашнього арешту заборонити ОСОБА_6 залишати в період з 21 години до 6 години наступної доби місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на ОСОБА_6 обов`язок утримуватись від можливого спілкування із представником потерпілого та свідками в даному кримінальному провадженні, не виїжджати за межі м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора, суду, а також прибувати за викликом слідчого, прокурора, суду для участі в проведенні процесуальних дій.

Виконання ухвали доручити Суворовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1