1-кп/357/753/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.10.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальну справу з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця м. Біла Церква, Київської області, з середньою освітою, не працюючого, зі слів проживає однією сімє`ю без реєстрації шлюбу, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого

1) 22.02.2007 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

2) 25.07.2008 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України остаточне покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 31.08.2012 року на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно достроково з Шепетівської ВК №98 з невідбутим строком 4 місяці, 11 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
02.07.2015 року, приблизно об 11 годині 30 хв. ОСОБА_4 прийшов до квартири АДРЕСА_2 , де проживає його батько ОСОБА_5 та бабуся ОСОБА_6 .

Перебуваючи в приміщенні вищевказаної квартири у ОСОБА_4 виник намір на незаконне заволодіння майном свого батька ОСОБА_5 . Скориставшись тим, що останній був відсутній за місцем проживання, а бабуся ОСОБА_6 не спостерігала за його діями ОСОБА_6 пройшов до спальні та повторно, умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих з шухляди тумби, яка розташована в кімнаті, вчинив крадіжку золотого ланцюжка 585 проби вагою 49 г вартістю 53 900 грн. належного його батьку ОСОБА_5 . Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд заподіявши ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 53 900 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, потерпілий не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що 02.07.2015 року, приблизно об 11 годині 30 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до квартири АДРЕСА_2 , де проживає його батько ОСОБА_5 та бабуся ОСОБА_6 . Батько був відсутній. Бабуся зробила йому каву. Під впливом алкоголю вирішив заволодіти золотим ланцюжком батька і, коли бабуся була на кухні, він зайшов до кімнати батька та забрав з тумби ланцюжок, який того ж дня через свого знайомого здав до ломбарду отримавши за це 21 800 грн. Вказані кошти витратив на свої потреби. На даний час збитки не відшкодував. Стверджує, що щиро розкаявся, однак не зміг пояснити суду у чому полягає розкаяння.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи вид та розмір покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості, наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді матеріальної шкоди, та те, що матеріальна шкода потерпілому не відшкодована, особу обвинуваченого, який схильний до вчинення злочинів проти власності, по місцю проживання характеризується позитивно. Оскільки даних про працевлаштування суду не надано, суд не бере до уваги показання обвинуваченого, що він офіційно працевлаштований в ТОВ «Міськбуд» та працює там монолітчиком.

З огляду на вищевказані обставини поведінку засудженого після вчинення кримінального правопорушення, який на час розгляду справи не попросив вибачення у потерпілого за вчинене, відсутність негативного та критичного ставлення до своїх протиправних дій, суд не визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, щире каяття.

Водночас суд визнає як пом`якшуючу покарання обставину визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того суд звертає увагу на ту обставину, що в ході судового розгляду справи обвинувачений неодноразово допускав негативні висловлювання, на адресу потерпілого, який є його батьком, та дружини потерпілого. Вказані обставини свідчать про існування тривалих особистих неприязних відносин між обвинуваченим та сімє`ю потерпілого, що виникли на ґрунті неблагополучних сімейних стосунків та ставлення один до одного, що на думку суду суттєво вплинуло на вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Суд також враховує думку потерпілого, який у питанні призначення покарання покладається на розсуд суду.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 йому необхідно і достатньо призначити покарання в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України. При цьому суд з урахуванням усіх наведених вище обставин приходить до висновку, що підстав для призначення покарання у виді позбавлення волі немає, а найбільш суворий вид покарання слід застосувати обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, і призначити покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

До набрання вироком законної сили застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_4 :

1 ) прибувати на виклики до суду;

2) не відлучатися за межі м. Біла Церква Київської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1