Справа № 629/4693/13-к
Номер провадження 1-кп/629/5/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження № 0001977 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, не працюючого, одруженого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 13 червня 2013 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 198 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки на підставі ст. 75 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше засуджений за вчинення злочину проти власності, судимість за яке не знята та не погашена у встановленому законом порядку, знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_3 19 вересня 2013 року близько 22-00 години, знаходився поблизу пішохідного переходу, розташованого між мікрорайоном № 5 в м. Лозова, Харківської області та провулком Енгельса в м. Лозова, Харківської області. Маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, розуміючи характер своїх дій, направлених на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на свою користь, заподіяв фізичне насильство стосовно ОСОБА_6 , схвативши його за волосся, наніс удар рукою в область грудної клітини. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 незаконно відкрито викрав у ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон марки «NOKIA 1110 і», вартість якого згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області № 2977 від 24.09.2013 року складає 50 гривень, в якому знаходилась сім картка мобільного оператора «МТС», вартість якої встановити не представилось можливим.

Після скоєння вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 з місця пригоди зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та пояснив, що він грабіж не вчиняв. 19 вересня 2013 року близько 20-00 години він направлявся в бік селища Циганський м. Лозова, Харківської області. Проходячи по дорозі перед пішохідним переходом він побачив, лежачого на землі, раніше відомого йому ОСОБА_6 .. Він нагнувся, хотів привести його до тями, а потім побачив, що ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Підняв його і перевів через пішохідний перехід. ОСОБА_6 його впізнав, вони зупинились, та потерпілий сказав, що він направляється до своєї матері, яка живе по АДРЕСА_3 . Після чого він запропонував ОСОБА_6 свою допомогу, оскільки бачив, що останній знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та вони знайомі на протязі п`яти років. Раніше у них з ОСОБА_6 не було конфліктних ситуацій, підтримували дружні стосунки. Він запропонував ОСОБА_6 віддати йому речі чи мобільний телефон, якщо вони є, для того щоб той по дорозі не загубив. При цьому сказав, що його речі будуть знаходиться у нього на дачі, а ОСОБА_6 прийде та забере їх. На що, ОСОБА_6 погодився, сказав, що грошей у нього не має, але є мобільний телефон, який він достав з правої кишені та передав йому. За волосся він ОСОБА_6 не хватав, оскільки той був коротко стрижений. Після того, як ОСОБА_6 передав йому мобільний телефон, який дістав з правої кишені, він направився на дачу, а ОСОБА_6 на вул. Енгельса. Прийшовши на дачу, він взяв свого собаку і пішов в сторону мікрорайону м. Лозова, Харківської області. Там він зайшов до свого знайомого ОСОБА_7 та розповів йому про те, що сталося, а саме, що він підняв, лежачого на дорозі, перевів його через колії, останній передав йому мобільний телефон для збереження. Руслан його вислухав, після чого він пішов знову гуляти з собакою. Вважає, що ОСОБА_6 його обмовляє з корисною метою. В день скоєння даного правопорушення знаходився в тверезому стані та повністю усвідомлював характер своїх дій, тому не міг вдарити ОСОБА_6 та забрати у нього телефон, вартістю 30 гривень, тим паче, що був знайомий з потерпілим та мав умовний строк тривалістю 2 роки. Телефон він віддав міліції наступного дня. Карточку в телефон вставляв свою, бо була потреба передзвонити, а картку потерпілого залишив у знайомого ОСОБА_7 .. В подальшому забрав її та передав працівникам міліції. На той момент мобільного телефону він не мав, оскільки загубив його.

Винність ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими, та викладених у вироку, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні хоча і неодноразово змінював свої показання, але 19 листопада 2014 року в судовому засіданні пояснив, що 19 вересня 2013 року близько 22-00 години він повертався додому через пішохідний перехід, розташований між 5 мікрорайоном та селищем Циганський м. Лозова, Харківської області. Перед цим він випив приблизно 500 грамів горілки та ще й пива, тобто знаходився в алкогольному сп`янінні, але при русі він не хитався, координація його рухів не була порушена, не падав, одяг був чистий. Назустріч йому йшов раніше знайомий ОСОБА_3 .. Підійшовши, ОСОБА_3 попросив мобільний телефон з метою зателефонувати, але він повідомив, що телефон розряджений, а тому не може його надати. Після чого, ОСОБА_3 взяв його за волосся та вдарив в область грудної клітини, тілесні ушкодження на тілі не відобразилися. Після удару в нього з рук випав мобільний телефон, який ОСОБА_3 підняв та пішов в сторону 5 мікрорайону м. Лозова, Харківської області. Після вказаного інциденту, він пішов до свого сусіда ОСОБА_8 та розповів йому про подію, яка з ним відбулася. Потім, вони разом пішли до дачі ОСОБА_3 з метою забрати телефон, але їм ніхто не відчинив дверей. Наступного дня він в міліції написав заяву про вчинення ОСОБА_3 відносно нього злочину. Підстав оговорювати ОСОБА_3 не має. При зверненні з заявою до міліції, при його допиті, при проведенні слідчого експерименту, при одночасному допиті осіб давав правдиві показання. Показання в судовому засіданні 26.09.2014 року змінював на прохання обвинуваченого.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що 19 вересня 2013 року близько 22-20 годин до нього прийшов ОСОБА_6 та повідомив, що раніше йому знайомий ОСОБА_3 в районі переходу з 5 мікрорайону в бік селища Циганський м. Лозова, Харківської області попросив надати телефон з метою зателефонувати, але він повідомив, що телефон розряджений, тому не може його надати. Потім обвинувачений ОСОБА_3 схватив його за волосся та вдарив в область грудної клітини, при цьому телефон випав, а ОСОБА_3 підібрав його та пішов. Потім ОСОБА_6 попросив його сходити до батьків ОСОБА_3 .. Вони пішли, знайшли будинок, де живуть батьки обвинуваченого, але їм ніхто не відчинив дверей. Після чого розійшлися по домам. Також повідомив, що ОСОБА_6 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, але в нормальному одязі, який не був брудний. В коридорі суду ОСОБА_6 казав, що буде змінювати свої показання.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює дільничним інспектором. В зону його обслуговування входить район Циганський м. Лозова, Харківської області. 20 вересня 2013 року до нього звернувся ОСОБА_6 та повідомив, що 19 вересня 2013 року близько 22-00 години він повертався додому через пішохідний перехід, розташований між 5 мікрорайоном та селищем Циганський м. Лозова, Харківської області. Перед цим він вживав спиртні напої, знаходився в алкогольному сп`янінні. Назустріч йому йшов раніше знайомий ОСОБА_3 .. Підійшовши, ОСОБА_3 попросив мобільний телефон з метою зателефонувати, але він повідомив, що телефон розряджений, а тому не може його надати. Після чого, ОСОБА_3 взяв його за волосся та вдарив в область грудної клітини. Після удару в нього з рук випав мобільний телефон, який ОСОБА_3 підняв та пішов в сторону 5 мікрорайону м. Лозова, Харківської області. Після цього він пішов до свого сусіда ОСОБА_8 і розповів йому про те, що відбулося. На його прохання, вони разом пішли до дачі ОСОБА_3 з метою забрати телефон, але їм ніхто не відчинив дверей. Після цього ОСОБА_6 була подана заява про вчинене відносно нього кримінального правопорушення ОСОБА_3 .. Він зареєстрував даний матеріал в ЄРДР, виїхав на місце події. Цього ж дня, ним були відібрані пояснення у ОСОБА_3 , останній пояснив, що 19 вересня 2013 року близько 22-00 години в районі пішохідного переходу між 5 мікрорайоном та провулком Енгельса м. Лозова, Харківської області, побачив, як на землі у стані сильного алкогольного сп`яніння лежить раніше знайомий йому ОСОБА_6 , запропонував йому, щоб той віддав на зберігання речі, останній віддав йому мобільний телефон та пішов додому. В відділенні міліції у ОСОБА_3 був вилучений мобільний телефон без сім картки.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений ОСОБА_3 19 вересня 2013 року прийшов до нього додому, вони сиділи на кухні, пили чай після цього ОСОБА_3 пішов, а хвилин через 15 повернувся з собакою та розповів йому, що проходячи по дорозі перед пішохідним переходом він побачив лежачого на землі, раніше відомого йому ОСОБА_6 , нагнувся, хотів привести його до тями, але побачив, що ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Підняв його і перевів через пішохідний перехід. ОСОБА_6 його впізнав та віддав йому свій мобільний телефон для збереження. Крім цього пояснив, що ОСОБА_3 скористався мобільним телефоном, який належав потерпілому ОСОБА_6 , оскільки йому необхідно було подзвонити.

Даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 20.09.2013 р., в ході проведення якого обвинуваченим добровільно був виданий мобільний телефон, викрадений у потерпілого ОСОБА_6 .

Даними судово-товарознавчої експертизи №2977 від 24.09.2013 р., згідно висновку якої визначена вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_6 мобільного телефону.

Даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 16.10.2013 р. з участю потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого він розповів та показав за яких обставин ОСОБА_3 відкрито викрав у нього майно.

Даними, що містяться в протоколі одночасного допиту осіб від 16.10.2013 року з участю потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 , в ході якого вони розповіли за яких обставин було скоєне кримінальне правопорушення.

Оцінуючи в сукупності досліджені в ході судового слідства докази, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 дає неправдиві показання з метою уникнути покарання за скоєний злочин.

Таким чином, аналізуючи досліджені докази, суд знаходить вину обвинуваченого повністю доказаною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, перебував на обліку у лікаря нарколога з синдромом залежності від алкоголю, знятий з обліку з засудженням, одружений, має малолітню дитину, має середню технічну освіту, не працює.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, відсутності обставин, які пом`якшують покарання, та наявності обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.06.2013 року засуджений за ст. 198 КК України та йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки. Не відбувши дане покарання обвинувачений ОСОБА_3 знов скоїв злочин, тому суд остаточно призначає покарання відповідно до ч. 1 ст.71 КК України, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в ході досудового розслідування судом не обирався.

Враховуючи, що обвинувачений засуджується до реальної міри покарання, суд вважає необхідним застосувати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судової експертизи.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_11 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та піддати його покаранню у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 71 КК України, до вказаного покарання, суд частково у виді 1 місяця, приєднує невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.06.2013 року та остаточно визначає до відбування обвинуваченому ОСОБА_3 за сукупністю вироків покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27), взявши під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання рахувати з 21 вересня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2977 від 24.09.2013 року в розмірі 391 гривні 20 копійок, перерахувавши кошти на р/р 0005 в УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, МФО 851011, код по ОКПО 37999680, код доходів 24060300.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «NOKIA 1110 і» та сім картку мобільного оператора «МТС», які знаходяться згідно зберігальної розписки у ОСОБА_6 , залишити потерпілому ОСОБА_6 ..

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1