Дата документу Справа № 334/5577/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/162/14 Головуючий в 1-й інстанції суддя ОСОБА_1 Категорія: ст.ст. 186 ч.2, 187 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції суддя ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 , розглянувши 17.01.2014 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 по обєднаним кримінальним провадженням № 0002304, № 0002455 та № 0002581 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2013 року,

встановила:
14 січня 2014 року до Апеляційного суду Запорізької області /судді-доповідачу передана 15.01.2014 року/ надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2013 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним та засуджено за ст. 187 ч. 2 КК України до семи років шести місяців позбавлення волі; за ст. 186 ч. 2 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі.

22.12.2013 року на вирок суду обвинуваченим ОСОБА_3 у встановлений законом строк подана апеляційна скарга, яку вважаю такою, що не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і в документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність судового рішення. Апелянт повинен указати конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущені при постановленні рішення, що оскаржується, привести конкретні докази й аргументи в обґрунтування кожної позиції.

У скарзі зазначаються докази, які підтверджують наведені в ній доводи і обґрунтовують висунуті до суду апеляційної інстанції вимоги. Особа, що подає апеляційну скаргу, зобов`язана додати до апеляційної скарги документи, на які є посилання в апеляційній скарзі, але які в справі відсутні, а також має право додавати будь-які матеріали, що, на її думку, необхідні для правильного вирішення справи. При цьому, якщо в апеляційній скарзі зазначаються обставини, які не були досліджені в суді першої інстанції, або докази, які не подавалися суду першої інстанції, то в ній зазначаються причини цього.

Відповідно до правил, закріплених в КПК України, апеляційна інстанція перевіряє апеляційну скаргу в межах її вимог і має право повторно перевірити та дослідити докази, покладені судом в обґрунтування висновків та рішення, та додаткові докази з дотриманням вимог ст.404 КПК України і при наявності, відповідно до вимог ст.396 КПК України, відповідного клопотання.

В апеляційній скарзі обвинувачений ставить під сумнів доведеність його вини у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 187 ч. 2, 186 ч. 2 КК України /т. 4 а.п. 134-135/, проте, не посилається на докази, досліджені судом, але не враховані при обґрунтуванні вироку, а також не вказує які порушення вимог закону допустив суд під час судового розгляду і при постановленні вироку, в тому числі в частині посилання на дані проведених на досудовому розслідуванні слідчих дій.

Окрім цього, апелянт ставить під сумнів речовий доказ відеоплівку, на якій ніхто із присутніх у залі суду не зміг його опізнати, дані слідчого експерименту, на якому не було слідчого та понятих, опізнання його в суді потерпілими під тиском прокурора з третього разу, показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які його оговорюють, при цьому не спростовує ці обставини даними судового процесу і не вказує на помилки суду, допущені під час дослідження цих доказів і визнання їх допустимими.

Не дивлячись на те, що обвинувачений відмовився від проведення перевірки за його заявою /т.4 а.п.122/, він в апеляційній скарзі зазначає, що під час його затримання співпрацівниками патруля Ленінського району до нього були застосовані недозволені методи, а саме фізичне насильство, що підтверджується довідкою судово-медичної експертизи про заподіяння йому легких тілесних ушкоджень. При цьому апелянт, відповідно до норм ст.206 КПК України, не посилається на те, що по цим обставинам він або його захисник, звертався до слідчого судді під час досудового розслідування, просив суд ці обставини перевірити через слідчого суддю під час розгляду обвинувального акту і коли, а також не вказує на те, яким чином зазначені в апеляційній скарзі недозволені методи під час затримання обвинуваченого поставили під сумнів законність і обґрунтованість вироку, який суд постановляє лише на підставі доказів, досліджених в суді.

Звертають на себе увагу і вимоги апеляційної скарги, які заявлені без дотримання норм, передбачених ст.ст.23 та 407 КПК України.

Невідповідність апеляційної скарги вимогам закону унеможливлює відкриття провадження по ній.

Відповідно до норм ст. 399 КПК України апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана без додержання вимог ст. 396 КПК України.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 залишити без руху з наданням йому строку для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. Відповідно до даних судового кримінального провадження у суді першої інстанції обвинувачений був забезпечений захисником, до якого має право звернутися за правовою допомогою з метою усунення недоліків апеляційної скарги. Копія ухвали і апеляційної скарги, з метою забезпечення права обвинуваченого на захист, підлягає направленню захиснику.

Керуючись ст. 399 КПК України,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2013 року по обєднаним кримінальним провадженням № 0002304, № 0002455 та № 0002581 щодо ОСОБА_3 залишити без руху, як таку, що подана без додержання вимог ст. 396 КПК України.

Встановити апелянту десятиденний строк, який відраховується з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_2