АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/1928/15 Головуючий 1-ої інстанції: Справа: № 635/6196/15-к ОСОБА_1
Категорія: питання щодо виконання вироку
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

представника виправного центру - ОСОБА_8

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при розгляді провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2015 року, відповідно до якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стецьківка Сумського району Сумської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, що мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 09.09.2011 року за вироком Сумського районного суду Сумської області за ст. 289 ч.2, 185 ч. 2, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна. 06.04.2015 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області замінено невідбуту частину покарання у виді 01 року 08 місяців 26 днів позбавлення волі на обмеження волі на той же термін,

звільнено умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк 01 рік 03 місяці 4 дні.

Приймаючи таке рішення, суд, зазначив, що засуджений ОСОБА_7 станом на 04.09.2015 року відбув понад 3/4 частини строку покарання, має три заохочення, стягнень не має, характеризується позитивно, працевлаштований, у зв`язку з чим дійшов висновку, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому підлягає умовно-достроковому звільненню.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати у зв`язку з невідповідністю нормам кримінального та кримінально-виконавчого законодавства і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог ст. 82 КК України ч. 3 ст. 154 КВК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора засуджений ОСОБА_7 просить, по суті, залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, вважаючи, що він своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, працевлаштований, має три заохочення, характеризується позитивно.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, пояснення засудженого та представника виправного центру, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та матеріали особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як встановив суд, ОСОБА_7 було засуджено 09.09.2011 року Сумським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.04.2015 року невідбуту частину покарання у виді 1 року 8 місяців 26 днів позбавлення волі було замінено на обмеження волі на той же строк.
Згідно ч.5 ст.82 КК України до осіб , яким покарання замінено більш м`яким, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими ст.81 КК України.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано до засудженого , якщо він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і, у разі засудження за тяжкий злочин, відбув не меш 2/3 призначеного судом покарання .
Станом на 04.09.2015 року на день розгляду подання, засуджений ОСОБА_7 відбув понад 2/3 частини строку покарання, має три заохочення, стягнень не має, характеризується позитивно, працевлаштований.
Будь-яких обмежень стосовно строку , який повинен сплинути після постановлення ухвали про заміну особі покарання більш м`яким до виникнення можливості застосування до особи умовно-дострокового звільнення відповідно до вимог ст.81 КК України закон не передбачає.
Що ж стосується посилання прокурора на положення ч.8 ст.154 КВК України, які, на його думку, унеможливлюють представлення засудженого ОСОБА_7 до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання раніше ніж через один рік після рішення суду про пом`якшення засудженому покарання, то воно є помилковим.
Відповідно до вимог ч.8 ст.154 КК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
Зі змісту цієї норми закону випливає, що встановлений ч. 8 ст. 154 КВК України строк в один рік застосовується до осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням або яким була замінена невідбута частина покарання більш м`яким, якщо після цього вони були направленні у місця обмеження волі або позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів провадження та матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_7 після заміни невідбутої частини покарання більш м`яким обмеженням волі, в місця позбавлення волі не направлявся, а тому положення наведеної вище норми КВК України про строк застосування його умовно-дострокового звільнення на нього не розповсюджується.
Посилання в апеляційній скарзі прокурора на нетривалий час перебування засудженого ОСОБА_7 у виправному центрі як на одну з підстав, що перешкоджає застосуванню до засудженого умовно-дострокового звільнення є помилковим, оскільки цієї обставині судом в ухвалі дано належну оцінку його поведінці за період всього часу відбування покарання.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , оскільки останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують, тому ця скарга підлягає залишенню без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий -

Судді: