Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/880/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження № 0005632 питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, який здобув неповну середню освіту, вдівець, має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, пільгами не користується, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий згідно із ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307; ч. 2 ст. 307 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва 22.10.2015 з Апеляційного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2015 за № 0005632, з додатками стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307; ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень 22.10.2015 зазначений обвинувальний акт отриманий головуючою суддею ОСОБА_7 .
Згідно із розпорядженням керівника апарату ОСОБА_8 № 333 від 17.11.2015 на підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , відповідно до якого 17.11.2015 зазначений обвинувальний акт отриманий головуючою суддею ОСОБА_1 .
Ухвалою підготовчого судового засідання від 19.11.2015 запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжено до 20.12.2015 включно.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не завершено, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 20.12.2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України судом на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою за спливом двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

Прокурор вважав за доцільне продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , вказуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду (ризик переховування). Також ОСОБА_3 може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Захисник ОСОБА_6 , думку якої підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , просила змінити її підзахисному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, вказуючи, що він має поганий стан здоров`я, що підтверджується довідкою з КМКЛ № 5. Крім того, він визнає свою провину у вчиненому, має постійне місце реєстрації, а відтак, підстав вважати, що він переховуватиметься від суду немає.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ОСОБА_3 з урахуванням тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та даних про його особу.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд бере до уваги те, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 , опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), а також характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких на даний час органами досудового розслідування висунута обґрунтована підозра (обвинувачення); мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину; тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у даних кримінальних правопорушеннях.

Крім того, суд, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він вдівець, має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , пільгами не користується, до обрання запобіжного заходу не працював, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне продовжити раніше обраний та продовжений стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, в тому числі і цілодобовий домашній арешт, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, попередити вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, за змістом п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи його складність.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не можна визнати таким, що ставить під сумнів вище наведені висновки суду, а відтак, суд вважає за необхідне у вказаному клопотанні відмовити.

Разом з тим, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182; ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_3 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307; ч. 2 ст. 307 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 10 грудня 2015 року, тобто до 07 лютого 2016 року включно, і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 70 (сімдесяти) розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 85260 (вісімдесят п`ять тисяч двісті шістдесят) грн 00 коп., після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п. 1-4 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до суду;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками даного кримінального провадження - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали надіслати до Київського слідчого ізолятора № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1