АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження №11сс/790/53/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 628/4284/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Куп`янського відділу Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області на ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 29 грудня 2015 року про відмову в арешті майна, -
В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою слідчим суддею прийнято рішення про повернення ОСОБА_8 тимчасово вилучених під час огляду місця події 18 грудня 2015 року: автомобіль Опель Вектра, 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серійний номер НОМЕР_3 на ОСОБА_9 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться на зберіганні в Куп`янському відділі поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя посилався на те, що попередньою ухвалою слідчого судді від 25.12.2015 року було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна та зобов`язано повернути ОСОБА_8 , як представнику власника майна, автомобіль Опель Вектра, 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серійний номер НОМЕР_3 , і це рішення було виконано, але прокурор вдруге 28.12.2015 року подав клопотання про арешт цього майна з тих самих підстав, за яким слідчим суддею 25.12.2015 року прийнято рішення про недоведеність прокурором необхідності застосування такого забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Крім того, в ухвалі від 25.12.2015 року, на яку посилався слідчий суддя у якості підстави відмови у задоволенні клопотання прокурора вказано, що прокурор у клопотанні ставить питання про накладення арешту на автомобіль Опель Вектра, 1992 року випуску, та технічний паспорт до нього тобто на інше майно, ніж те, яке було вилучено під час огляду місяця події 18.12.2015 року, оскільки не співпадають роки випуску автомобіля.
З рішенням слідчого судді не погодився прокурор Куп`янського відділу Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , яка подала апеляційну скаргу та просила скасувати ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 29.12.2015 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на тимчасове вилучене майно, а саме: автомобіль Опель Вектра, 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .
В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що клопотання про арешт майна відповідає вимогам КПК України, і відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України ним до суду надані документи, які свідчать про підробку технічного паспорта на автомобіль, що, на думку прокурора не було враховано слідчим суддею, і вважає, що автомобіль є предметом злочину. Прокурор також звертає увагу, що клопотання про арешт майна було подано з дотриманням строків, передбачених ч. 5 ст.171 КПК України, а саме 28.12.2015 року.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Приймаючи рішення 29.12.2015 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора від 28.12.2015 року слідчий суддя, мотивуючи його, послався на існування ухвали від 25.12.2015 року, якою прокурору вже було відмовлено у задоволенні арешту цього ж майна, і останній повторно звернувся із клопотанням про його арешт з тих же самих підстав.
Разом з тим, у клопотанні від 28.12.2015 року, з посиланням на вимоги п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, викладена інформація на виявлену невідповідність номера кузову вказаного вище автомобіля ( НОМЕР_2 ) відомостям про нього з бази УДАІ та НАІС ( НОМЕР_4 ). Ці обставини не були предметом з`ясування при ухваленні рішення 25.12.2015 року, оскільки про них не повідомлялось у клопотанні, та ним не була дана оцінка слідчим суддею 29.12.2015 року.
Крім того, у клопотанні від 28.12.2015 року прокурором були зазначені відомості стосовно автомобіля Опель Вектра, державний номерний знак НОМЕР_1 , які співпадають з тими, які вказані у протоколі огляду від 18.12.2015 року а саме рік випуску 1997. Тобто посилання у цьому випадку на ухвалу від 25.12.2015 року є не умісним.
Таким чином апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею не було дотримано вимог ч. 6 ст. 22, ст. 23, ч. 3 ст. 26 КПК України, оскільки клопотання прокурора від 28.12.2015 року фактично ним не розглядалось, викладені у ньому доводи та посилання слідчим суддею не вивчались, оцінка їм не надавалась, а лише зроблено посилання на ухвалу від 25.12.2015 року, на яку також прокурором було подано апеляційну скаргу.
За таких обставин апеляційний суд позбавлений можливості надати оцінку доводам слідчого судді, і у даному конкретному випадку вважає найбільш доцільним засобом забезпечення дотримання вимог кримінально-процесуального законодавства щодо об`єктивності та неупередженості розгляду клопотання прокурора про арешт майна скасувати ухвалу слідчого судді від 29.12.2015 року та призначити його новий розгляд у суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 415, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Оскарження вказаної ухвали в касаційному порядку не передбачено.
Головуючий -
Судді: