Справа № 1-74/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2010 року

Рівненський міський суд Рівненської області

у складі: головуючого

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Хіміч З.В.

з участю прокурора Карпюк І.М.

захисника - адвоката ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальну справу про Звинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця :. Бережки. Дубровицького району. Рівненської області, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, з середньою ісвітою, одруженого, працюючого на посаді робітника по обслуговуванню приладів та )бладнання «Відділкова лікарня станції Рівне ДТГО «Львівська залізниця», раніше не ;удимого, за ч.2 ст. 345 КК України, -

Встановив:

22 жовтня 2008 року, близько 00 год. 10 хв., інспектори роти патрульної служби [РПС) Рівненського міськвідділу УМВС України у Рівненській області ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконуючи свої службові обов'язки прибули за викликом на вул. М.Врубеля, 18 у м. Рівне для з'ясування обставин сімейного конфлікту.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 пішли у приміщення однієї з частин будинку №18, а ОСОБА_7 залишився біля службового автомобіля, що стояв поруч з вказаним будинком.

Через декілька хвилин до ОСОБА_3 на велосипеді під'їхав ОСОБА_4 Будучи у нетверезому стані ОСОБА_4 безпричинно почав виражатися нецензурними словами на адресу ОСОБА_3, смикав його за формений одяг. На вимогу ОСОБА_3 припинити протиправні дії, ОСОБА_4 з метою нанесення тілесних ушкоджень схопив сіру цеглину, що лежала поруч та замахнувся нею на потерпілого. ОСОБА_3 вибив цеглину з рук ОСОБА_4 МЛІ. У відповідь на це підсудний наніс ОСОБА_3 удари в обличчя та різні частини тіла. У результаті ОСОБА_3 були заподіянні легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

ОСОБА_4 винним себе не визнав і показав, що він дійсно їхав на велосипеді по вул. Врубеля у м. Рівне Працівника міліції ОСОБА_3 він не зачіпав. Навпаки, працівник міліції схопив його за одежу, почав вимагати документи. ОСОБА_4 його відштовхнув. ОСОБА_8 почали бити і він втратив свідомість.

Винність ОСОБА_4 щодо заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесного ушкодження встановлена зібраними у справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_3, як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні показав, що коли він знаходився біля службового автомобіля до нього під'їхав підсудний і почав нецензурно виражатися на його адресу. При цьому погрожував фізичною розправою, смикав за формений одяг, пообривав все що було пришито до форми. На вимогу припинити протиправні дії ОСОБА_4 намагався вдарити ОСОБА_3 цеглиною, потім кулаком наніс удари в різні частини тіла.

З метою припинення насильницьких дій з боку ОСОБА_4 потерпілий заламав йому руку і підсудний впав на землю обличчям донизу. В цей момент підбіг ОСОБА_6 і вони разом наділи на руки ОСОБА_4 наручники.

Свої показання ОСОБА_3 підтвердив під час відтворення обстановки і обставин події проведеного з дотриманням процесуальних вимог, (а.с. 147-159). Показання потерпілого ОСОБА_3 стверджуються об'єктивними обставинами справи.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, як на досудовому слідстві ік і в судовому засіданні показали, що вони були очевидцями того як ОСОБА_4 на велосипеді під'їхав до працівника міліції ОСОБА_3 і почав нецензурно лаятися на Пресу останнього. ОСОБА_3 відступав від підсудного, але ОСОБА_4 вів себе агресивно і наступав на потерпілого. ОСОБА_4 взяв цеглину і замахнувся на ОСОБА_3. Потерпілий росив підсудного заспокоїтися але той поводився ще агресивніше і наніс ОСОБА_3 дари кулаком в обличчя. ОСОБА_3 та ще двоє працівників міліції одягнули ОСОБА_4 наручники. ОСОБА_4 падав на землю. Працівники міліції ОСОБА_4 не били. Всі працівники міліції були у форменому одязі. Під час сутички ОСОБА_12 товариша підсудного на місці події не було.

Показання ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11 логічні, послідовні, суперечності у них відсутні. їхні показання співпадають з показаннями потерпілого ОСОБА_3 та працівників міліції ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Показання вказаних осіб спростовують показання ОСОБА_12 про те, що працівники міліції на місці події били ОСОБА_4. Показання самого ОСОБА_12 суперечливі. Під час досудового слідства, на очній ставці з ОСОБА_4 та у судовому засіданні він по різному висвітлював обставини, які він бачив на місці події (а.с. 109,110). За таких обставин суд оцінює показання ОСОБА_12 критично.

За висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_3 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на лівому плечовому суглобі, на передній поверхні грудної клітки з ліва в ділянці 6-го ребра по грудній лінії, на лівому стегні, садна в ділянці лівої вилиці з переходом на скроневу ділянку, струс головного мозку.

Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я (а.с.115,116).

Згідно висновку судово-медичної експертизи, який перевірений в судовому засіданні, на момент вчинення злочину ОСОБА_4 знаходився у середній ступені алкогольного сп'яніння (а.с. 140).

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_4 були спричиненні середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою довготривалого розладу здоров'я. Це об'єктивно стверджується висновком судово-медичної експертизи від 10.12.2008 року і проведеної за клопотанням захисника-адвоката додатковою судово-медичною експертизою від 24.12.2008 року та її висновком.(а.с. 121,122,128,129). Додаткова судово-медична експертиза проведена з урахуванням наданих даних медичних документів та копії епікризу про стаціонарне лікування ОСОБА_4 у залізничній лікарні де він працює. З урахуванням медичних документів обидва висновки доповнюють один одного про що детально пояснив у судовому засіданні судово-медичний експерт, який ці експертизи проводив.

За таких обставин доводи захисту про необхідність проведення ще однієї судово-медичної експертизи не можна визнати обґрунтованими.

На досудовому слідстві і в судовому засіданні ретельно перевірялися причетність працівників міліції ОСОБА_3, Онищука, ОСОБА_6 до нанесення ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень. У результаті мотивованого та обгрунтованою постановою слідчого прокуратури у порушенні з цих підстав кримінальної справи проти працівників міліції було відмовлено, (а.с. 33-35, 210-212).

Таким чином перевіривши у судовому засіданні зібрані на досудовому слідстві докази, суд приходить до переконання про винність ОСОБА_4 в умисному заподіянні працівнику міліції ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я у зв'язку з виконанням їм службових обов'язків.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 345 КК України. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, дані про особу ОСОБА_4 та обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання. Зокрема, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості. Суд враховує, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, позитивно характеризується і визнає ці обставини такими, що пом'якшують покарання.

Вчинення ОСОБА_4 злочину у нетверезому стані, суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання.

При таких даних суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_13 без відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

Засудив:

ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст. 345 КК України і призначити йому покарання три роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов'язати: ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок суду учасниками судового розгляду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: Харечко С.П.