Справа № 11-175/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 17.02.2010
УХВАЛА

Іменем України

17 лютого 2010 року Апеляційний суд Київської області в складі: головуючого - судді Бех М.О., суддів - Орла А.І., Авраменко М.Г.,

з участю прокурора - Нечепоренко С.П., засудженого ОСОБА_1,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1, його захисника - адвоката ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3 на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.12. 2009 року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України з вищою освітою, житель ІНФОРМАЦІЯ_2. 3. кв.4. Київської області, оператор КІП ТОВ «ОСОБА_4 Агрікол Ко ЛТД». раніше не судимий, -

засуджений за ч.1 ст.286 КК України на 3 роки обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст..ст.75, 76 КК України ОСОБА_1 від відбування основного покарання звільнений, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов'язків повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з»являтися для реєстрації в цей орган.

Із засудженого стягнуто на користь ОСОБА_3 50000 грн. моральної шкоди.

Із ОСОБА_5 стягнуто на користь цієї потерпілої 3550 грн. майнової шкоди.

За вироком ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що 14.06.2008 року, близько 20 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння неподалік від бази відпочинку «Славутич» та кафе «Бриз», поблизу м.Переяслав-Хмельницького Київської області, сидів на місці водія технічно справного автомобіля марки «Опель-Вектра» з реєстраційним номером АІ 3 1 72 АХ, який належав ОСОБА_5

На прохання та за сприяння власника автомобіля марки «Опель-Вектра» ОСОБА_5, що проявилася в спонуканні ним підсудного до руху заднім ходом автомобіля, шляхом вмикання за підсудного відповідної передачі на коробці передач, підсудний ОСОБА_1 вижав педаль зчеплення двигуна автомобіля з коробкою передач і запустив двигун ключем, який знаходився в замку запалення, перебуваючи в стані сп'яніння після випитого 0.5 л. пива, не маючи відповідного права на керування легковим автомобілем та навиків керування, не переконавшись, що рух автомобіля буде безпечним, відпустив педаль зчеплення, внаслідок чого автомобіль розпочав рух уперед, в порушення пунктів 2,1 (а). 2.9 (а), 10.1. 12.3 ПДР, допустив наїзд на гр..ОСОБА_3. яка разом з іншими громадянами танцювала у колі, яке було утворено танцюючими.

Внаслідок цієї ДТП ОСОБА_3 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді закритого перелому обох гілок лонної кістки та сідничної кістки право поруч.

Потерпіла ОСОБА_3 в своїй апеляції вказує на м»якість призначеного ОСОБА_6 покарання, в зв'язку з чим просить скасувати вирок Переясла-Хмельницького районного суду та призначити ОСОБА_1 покарання у виді 3-х років обмеження волі та стягнути з винного на її користь, на відшкодування моральної шкоди. 108 мінімальних заробітних плат, яка буде встановлена на момент прийняття рішення.

Засуджений ОСОБА_1 та його захисник просять вирок скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши суть вироку, повідомлення ким і в якому обсязі він оскаржується, думку прокурора, яка заперечує проти задоволення апеляцій засудженого, його захисника та потерпілої. як безпідставних, з»ясувавши думки засудженого, який в поясненнях, дебатах та в останньому слові просив справу направити на новий судовий розгляд, вважаючи що судове слідство неповним, а визнання його винним у злочині - безпідставним, вважає, що судом враховані неналежні докази, а висновки про його вину зроблено на припущеннях, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій та заперечення потерпілої на апеляції ОСОБА_1 та його захисника, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення поданих апеляцій.

Винність засудженого ОСОБА_1 в скоєнні ним злочину, передбаченому ч.1 ст.286 КК України, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених в судовому засіданні доказів, зокрема показами самого ОСОБА_1 про обставини наїзду автомобіля «Опель Вектора», за кермом якого він знаходився, на потерпілу ОСОБА_3, показами свідків ОСОБА_7 ОСОБА_8. ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які вказують, що за кермом автомобіля, який здійснив наїзд на ОСОБА_3. знаходився ОСОБА_1, протоколом огляду місця події від 02.07.2008 р., згідно якого зазначена ДТП сталася в лісовій зоні, поблизу кафе-бару «Бриз» в Переяслав-Хмельницькому районі, висновками СМЕ №529 від 28.08.2008 року та додаткової СМЕ №64 від 26.02.2009 р.. згідно яких у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості, які могли виникнути від удару верхнім краєм капота легкового автомобіля, та іншими доказами..

Правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.286 КК України сумнівів не викликає. Посилання в апеляції засудженого та захисника, що висновки СМЕ є недопустимими доказами. колегія суддів вважає непереконливими.

Як вбачається з апеляцій ОСОБА_1 та його захисника апелянти не піддають сумніву тієї обставини, що тілесні ушкодження середньої тяжкості, які виявлені у ОСОБА_3 виникли 14.06.2008 року, внаслідок наїзду на неї автомобіля «Опель Вектора», який належав ОСОБА_5

Разом з тим судом дана оцінка висновку СМЕ №529 від 28.08.2008 року щодо допущених судово-медичним експертом неточностей при зазначені ініціалів ОСОБА_3, року її народження та місця проживання.

У вироку вказується, що це механічні описки, оскільки як вбачається з висновку, об»єктом дослідження була медична карта № 3023/261 стаціонарного хворого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки м.Яготин.

Крім того, як вбачається з висновку №529. експертиза проводилася на підставі постанови слідчого СВ Переясла-Хмельницького РВ ГУ ОСОБА_15 від 19.08.2008 року за матеріалами кримінальної справи № 17-786, порушеної за фактом ДТП. внаслідок якої ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження.

Аналогічним чином суд мотивує, і допущену експертом описку щодо місця проживання ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 при проведенні додаткової СМЕ.

Як вбачається з самого висновку №64. експертиза проводилася на підставі постанови Пєреяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 12.02.2009 року при розгляді кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст.286 КК України.

Посилання цих апелянтів на те, що судом не було взято до уваги наявність в діях ОСОБА_16 ознак злочину, передбаченого ст.,287 КК України, не свідчить про порушення судом вимог закону, оскільки, згідно ст.,278 КПК України вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності іншої особи можливе лише за клопотанням прокурора, потерпілого або його представника.

Як вбачається з протоколу судового засідання клопотань про притягнення до відповідальності ОСОБА_16 ніким із сторін по справі заявлено не було.

Посилання в апеляціях засудженого та його захисника про безпідставність висновку суду, що ОСОБА_1 дорожньо-транспортну пригоду скоїв в стані алкогольного сп'яніння та

неоогрунтоване врахування судом такої обтяжуючої ооставини як вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння при призначенні ОСОБА_1 покарання колегія суддів вважає обгрунтованим, оскільки та обставина, що ОСОБА_1 здійснив наїзд на потерпілу ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння зроблено на підставі показань свідків ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_17, які вказали, що незадовго до скоєння ДТП ОСОБА_1 пив пиво.

У відповідності до п. 1.1.1 Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров»я та проведення огляду з використанням технічних засобів. затвердженою наказом МВС України. МОЗ України та МЮ України від 24.02.1995 року, ознакою знаходження особи у стані сп'яніння є заява громадян про вживання водієм спиртних напоїв.

Призначене ОСОБА_1 покарання у виді 3-х років обмеження волі з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки, із звільненням його від відбування основного покарання з випробування, з іспитовим строком 3 роки на думку колегії суддів відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України і є необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З огляду на це апеляцію потерпілої про м»якість призначеного ОСОБА_1 покарання слід визнати необгрунтованою.

Щодо вирішення цивільного позову, то колегія суддів вважає, що судом при стягненні з власника джерела підвищеної небезпеки ОСОБА_5 3550 грн. майнової шкоди та при стягненні з ОСОБА_1 50000 моральної шкоди враховано обставини вчинення злочину та надані докази на підтвердження розміру як матеріальної так і моральної шкоди.

Посилання в апеляціях засудженого та його захисника про безпідставне врахування судом висновку спеціаліста в галузі судово-психологічної експертизи № 428 не грунтується на матеріалах справи.

Як вбачається з вироку судом дана оцінка цьому висновку і розмір на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_3 визначено виходячи із тривалості та характеру моральних страждань потерпілої.

Колегія суддів вважає, що судом 1-ї інстанції прийняте об'єктивне рішення про розмір відшкодування моральної шкоди.

З цих підстав не підлягає задоволенню апеляція потерпілої в частині збільшення розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляції потерпілої ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.12.2009 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Головуючий

Судді