В И Р О К
іменем України
"21" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №1-кп/755/756/15 (обвинувальний акт за №0005555 від 18 квітня 2015 року) стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, заміжньої, зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судима вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. (штраф сплачений 27.04.2015 року),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 17 квітня 2015 року о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні торгівельного центру «Лівобережний» за адресою: вул. М.Раскової, 2-Б в м.Києві і в цей час у неї виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання магазин «OSTIN Дисконт» ТОВ «ОСТІН», ОСОБА_5 увійшла до приміщення торгівельного залу вказаного магазину, де підійшла до прилавку з жіночим одягом.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з вішалки у магазині «OSTIN Дисконт» жіночу сукню темно-синього кольору, вартістю 665 грн 83 коп. і жіночу блузу бірюзового кольору, вартістю 415 грн 84 коп. та помістила їх під кофту, в яку вона була одягнена.

Після цього, ОСОБА_5 не сплативши за викрадений одяг, пройшла з ним повз межі кас та з місця вчинення злочину зникла, чим спричинила ТОВ «ОСТІН» матеріального збитку на загальну суму 1081 грн 66 коп.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе визнала повністю, дала суду показання, які відповідають інкримінованим їй фактичним обставинам кримінального правопорушення та показала, що, дійсно, 17 квітня 2015 року вона вчинила крадіжку усіх зазначених у обвинувальному акті речей з магазину «Остин - Дисконт» та вже коли вона вийшла з магазину через рамки, її попросили повернутись у магазин та в неї були знайдені вказані вище речі. Запевняє суд, що зробила для себе висновки на майбутнє. Також просить суд при призначенні покарання врахувати те, що речі які вона вкрала повернуті магазину.
Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо його особи.

За таких обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що вона своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно і тому знаходить правильною кваліфікацією її дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначені обвинуваченій ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинувачену, яка не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судима.
Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченої ОСОБА_5 суд визнає щире каяття в скоєному.

Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлено.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючої вину обставини, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання не буде достатнім для її виправлення, перевиховання та попередження вчинення нею нових злочинів. При цьому суд враховує, що обвинувачена не працює та жодних доходів не має, а також її стан здоров`я.

Разом із тим, враховуючи визнання своє вини обвинуваченою, її щире каяття, відсутність шкоди, беручи до уваги особу обвинуваченого, суд вважає за можливе звільнити її від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази у кримінальному провадженні, що передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до розписки від 28 квітня 2015 року залишити ТОВ «ОСТІН»; диск DVD-R диск Verbatim зберігати при матеріалах справи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: