Справа № 1811/1401/2012
ПОСТАНОВА

31 жовтня 2012 року смт. Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Сибільов О.В., розглянувши матеріали карги ОСОБА_1, про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2, ОСОБА_3, за скоєння злочину, передбаченого ст. 356 КК України,

В С Т А Н О В И В :

29 жовтня 2012 року до Липоводслинськогс районного су ду Сумської області звернувся ОСОБА_1 .М. зі скаргою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за <оєння злочину, передбаченого ст. 356 КК Україні!.

Згідно скарги ОСОБА_1 обвинувачує ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у тому, що 09 листопада )! 0 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самоправно, всупереч установленому законом порядку вилучили нього 15 свиноматок, 45 поросят та три кабана, чим вчинили злочин, передбачений ст. 356 КК України.

Дослідивши надані скаржником матеріали та витребувані судом матеріали перевірки за цим фактом, о перебувають в провадженні Липоводолинського РВ УМВС України в Сумській області, суд вважає, що сарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду та поверненню особі, яка її подала, оскільки не дповідає вимогам ч. 1 ст. 251, ст.ст. 223, 224 КПК України, з наступних підстав.

Ч. 1 ст. 251 КПК України передбачає, що скарга потерпілого повинна відповідати вимогам, які цим щексом встановлені щодо обвинувального висновку.

Згідно ст. 223 КПК України, обвинувальний висновок складається з описової і резолютивної частини, описовій частині зазначаються: обставини справи як їх встановлено на досудовому слідстві; місце, час, особи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого обвинуваченим, а також докази, які зібрано в справі, і помості про потерпілого. 13 резолютивній частині наводяться відомості про особу обвинуваченого, ротко викладається суть предявленого обвинувачення з зазначенням статті кримінального закону, яка передбачає даний злочин.

Всупереч ст, 223 КПК України описова частина зформульованого потерпілим обвинувачення є перечливою, оскільки містить посилання на ознаки корисливого злочину, повязаного з відкритим володінням майна скаржника, в той же час як звинувачує потерпілий ОСОБА_3О та ОСОБА_2 у иоуправстві.

Про це свідчать і обставини, що описав в своїй скарзі ОСОБА_1, а саме, що в провадженні іповодолинського РВ УМЕ5С України вже порушена кримінальна справа за цим фактом і по ній триває ^слідування.

На запит суду було отримано матеріали зазначеної кримінальної справи, з яких вбачається, що за цим ктом за заявою потерпілого слідчим Липоводолинського РВ УМВС України в Сумській області 29 :топада 2010 року порушена кримінальна справа № 10120109 за ознаками ч. 2 ст. 186 КК України, по й ОСОБА_1 визнаний потерпілим, а провадження у справі зупинено на підставі п. З ст. 206 КПК раїни, оскільки не встановлено особу, що вчинила цей злочин (надані суду постанови слідчого про новлення провадження: у справі від 10 січня 2011 року та про зупинення досудового слідства від 30 »пня 2011 року ним не підписані).

Наявність вже порушеної кримінальної справи (за ч. 2 с/г. 186 КК України) за фактом подій, що вить в провину обвинувачених потерпілий, та'відсутність прийнятого остаточного процесуального іення по наведеній кримінальній справі (закриття або направлення, справи з обвинувальним висновком гуду, вирок чи інше рішення суду), перешкоджає вирішенню питання стосовно порушення: кримінальної справи за ознаками ст. 356 КК України, оскільки, відповідне до ст. 94 КПК України, справа може бути вирішена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак певного злочину .

Крім того, будучи визнаним потерпілим по наведеній кримінальній справі, ОСОБА_1 VI. має ряд цесуальних прав, повязаних з висловленням своєї думки чи оскарженням дій органів досудового їства щодо кваліфікації злочину. З наданих же суду копій процесуальних документів вбачається, шо

ОСОБА_1 жодним чином станом на теперішній час дії слідчого (щодо кваліфікації) оскаржені або поставлені під сумнів не були.

З наданих суду матеріалів кримінальної справи також вбачається і те. що в ній міститься нформація стосовно можливої участі в описаних скаржником подіях обвинувачених, про що свідчать протокол допиту ОСОБА_1 та протоколи очних ставок, проведених між ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та іншими очевидцями подій. Але в межах розслідування цієї ж кримінальної справи не прийнято остаточного процесуального рішення по ним, що також не дає суду можливості вирішити питання про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за ознаками ст. 356 КК України.

Неконкретиість та суперечливість зформульованого обвинувачення полягає і в тому, що в ньому скаржник описує певні ознаки злочинів, повязаних зі здійсненням обвинуваченими посадових функцій, зокрема, виконання ними обовязків як членів інвентаризаційної комісії підприємства.

Невідповідність скарги потерпілого вимогам ет.ст. 223, 224 КПК У країни полягає і в тому, що наведення в ній дока зі в зроблено в формі опису (як додатків) без чіткого та конкретного зазначення, що той чи інший доказ підтверджує по справі, які саме обставини можуть бути підтверджені кожним із вказаних потерпілим свідків.

Відповідно до п. 7 Постанови № 6 Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року «Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справ у судах першої інстанції», скарга залишається без розгляду і повертається особі, яка її подала, якщо зміст скарги не відповідає вимогам статей 223, 224 КПК (чітко не викладені підстави для порушення справи, час, місце, мотиви, наслідки вчинення злочину, його юридична кваліфікація та відповідні докази тощо). У постанові судді про залишення скарги без розгляду має бути розяснено, що після усунення недоліків скарги особа може знову звернутися до суду зі скаргою в межах строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 27, 223,224, 251 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1, про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за скоєння злочину, передбаченого ст. 356 КК України, залишити без розгляду та повернути скаржнику разом з додатками.

Розяснити скаржнику, що він не позбавлений можливості звернутись до компетентних органів, в провадженні яких перебуває кримінальна справа № 10120109, порушена за ознаками ч. 2 ст. 186 КК України за фактом заволодіння майном ОСОБА_1, а також до наглядаючих за органами досудового слідства установами, з метою вирішення питання стосовно прийняття остаточного процесуального рішення по ній, а також стосовно прийняття остаточного процесуального рішення відносно зазначених ним обвинувачених в межах наведеної кримінальної справи та прийняття прокурором рішення згідно ч. З ст. 27 КПК України.

Розяснити ОСОБА_1, що, після усунення недоліків скарги, особа може знову звернутися до суду зі скаргою в межах строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ О.В. Сибільов