Справа № 1-291/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2010 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І.І.

при секретарі Пігаль О.В.,

з участю прокурора Барбашової О.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3

підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5,

законних представників ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про обвинувачення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, засудженого вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 21.05.2010 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

обох в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 скоїв таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб. ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Злочин скоєно при наступних обставинах.

ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5, а ОСОБА_5 повторно, 10.06.2010 року приблизно о 16 годині, знаходячись біля приміщення магазину «Оксамит» в м. Сарни Рівненської області по вул. Белгородська, шляхом вільного доступу таємно викрали з кишені штанів ОСОБА_1, який перебував у безсвідомому стані, пенсійну картку ЗАТ КБ «Приватбанк», з якої в подальшому зняли через банкомат та викрали гроші останнього в сумі 360 грн., оскільки знали пін-код картки, чим заподіяли потерпілому збитків на вказану суму. Під час крадіжки пенсійної картки ЗАТ КБ «Приватбанк» за домовленістю між собою ОСОБА_5 витягнув її з кишені штанів ОСОБА_1, а ОСОБА_4 стояв поруч та спостерігав за навколишньою обстановкою з метою забезпечення таємності викрадення майна потерпілого. Викраденим розпорядились на власний розсуд

Підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_5 вину в інкримінованому їй злочині визнали частково, дала повні пояснення про обставини скоєного злочину, підтвердили, що 16 червня 2010 року біля 16 години, знаходячись біля приміщення магазину „Оксамит, що знаходиться по вул. Бєлгородська, в м. Сарни, таємно викрали з кишені штанів ОСОБА_1, який перебував в без свідомому стані, пенсійну картку ЗАТ КБ „Приватбанк. З пенсійної картки в подальшому зняли через банкомат та викрали гроші ОСОБА_1, оскільки підсудні знали пін-код картки, який побачив і запамятав ОСОБА_5, коли потерпілий ОСОБА_1 знімав через банкомат гроші та дав підсудним в якості подарунка 20 гривень на купівлю морозива. Проте підсудні ОСОБА_4, ОСОБА_5 вказують, що сума викрадених грошей складає 360 гривень, з яких собі взяли по 160 гривень, та 40 гривень віддали ОСОБА_8

Відповідно до протоколу огляду місця події оглянуто прилеглу територію до будинку № 9 по вул. Белгородська в м. Сарни Рівненської області.

(а.с.6)

Відповідно до протоколу огляду місця події ОСОБА_5 18.06.2010 року добровільно видав пенсійну пластикову банківської картки «ПриватБанк», належну потерпілому, що підтверджує факт незаконного заволодіння підсудними майна потерпілого.

(а.с.8)

Під час відтворення обставин та обстановки події ОСОБА_5 та ОСОБА_4 свої зізнальні показання детально підтвердили на відтворенні обстановки та обставин події, де наглядно показали i розказали на місці події, як саме вони вчинили злочин відносно потерпілого ОСОБА_1, за яких обставин скоїв крадіжку пенсійної картки. Як вбачається зі вказаних слідчих дій, при їх проведенні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вільно орієнтувалися на місці події.

(а. с. 56-60, 64-69)

При проведенні очної ставки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтвердили свої показання.

(а. с. 51-52)

Потерпілий ОСОБА_1 підтвердив факт вчинення злочину підсудними, вказав, що він являється інвалідом 3 групи, так як хворіє епілепсією. 10.06.2010 року зранку він дуже погано себе почував, і тому в м.Сарни, щоб піти до лікаря. Коли він проходив біля металевого містка через канаву, який веде з вул. Суворова на вул. Мірющенка м. Сарни Рівненської області, то став дуже погано себе почувати та приліг на траві і заснув. Приблизно о 16 год. 00 хв. його розбудили троє неповнолітніх хлопців, які запитали чому він спить на вулиці. Він сказав цим хлопцям, що дасть їм грошей на морозиво, і попросив відвести його до найближчого банкомату. Вони погодились, і всі разом вони пішли до банкомата, який знаходиться поблизу магазину «Оксамит», що по вул. Белгородська. Прийшовши до банкомату, він дістав з кишені банківську пластикову пенсійну картку «ПриватБанк», і зняв 20 грн., які віддав одному із цих хлопців. Коли він знімав з рахунку гроші, то бачив, що на рахунку залишились гроші в сумі 380 грн. Коли він вводив пін-код в банкоматі, то один із цих старших хлопців стояв поруч з банкоматом, а двоє інших стояли за кілька метрів від банкомату. Після цього він поклав картку в кишеню своїх штанів, і відразу пішов в сторону автовокзалу. Коли він пройшов кілька метрів по дорозі, то став дуже погано себе почувати, впав на обочину дороги біля будинку, який знаходиться навпроти магазину «Оксамит», і втратив свідомість. Коли він прийшов до тями, то піднявся із землі та перевірив вміст своїх кишень. В цей час виявив, що з кишені його штанів зникла його пенсійна пластикова картка «ПриватБанк». Де поділась ця пенсійна банківська картка він не знав, тому працівникам міліції про її зникнення відразу не повідомив, а вирішив піти в банк та виготовити собі нову картку, бо припускав, що її міг загубити. 15 червня 2010 року він дізнався, що з рахунку його картки зникли всі гроші в сумі 380 грн., тому зрозумів, що його картку та гроші хтось викрав. Цього ж дня він звернувся із заявою про крадіжку в ОСОБА_9

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили, що 10 та 11 червня ОСОБА_5 та ОСОБА_4 витрачали кошти на розваги та їжу.

Суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає, що дії підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вірно кваліфіковані згідно обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_5 також повторно; і вина підсудних в скоєнні даного злочину повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та перевіреними у судовому слідстві доказами. Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а в судовому слідстві згідно показань потерпілого ОСОБА_1, який вказав на меншу суму викрадених коштів, та підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 знайшло підтвердження вчинення підсудними ОСОБА_5 та ОСОБА_4 крадіжки 360 гривень потерпілого ОСОБА_1, у звязку з чим крадіжку 120 гривень з предявленого обвинувачення підсудним у крадіжці 480 гривень суд виключає з обвинувачення.

Суд враховує, що за місцем проживання та навчання підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 характеризуються негативно.

Як обставини, які помякшують покарання, суд приймає щире каяття підсудних, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітніми; обставина, яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи, що перебуває в безпорадному стані.

При призначенні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, та вважає, що підсудному ОСОБА_5 слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі; з визначенням остаточного покарання відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за попереднім вироком від 21.05.2010 року.

При призначенні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, та вважає, що підсудному ОСОБА_4 слід призначити покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі з застосуванням у відповідності до ст.ст. 75, 104 КК України інституту звільнення від відбування покарання з випробовуванням.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що призначити міру покарання підсудним слід в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений ними злочин.

Відповідно до вимог ст. 445 КПК України, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, стан матеріального забезпечення сімї неповнолітніх підсудних, приходить до висновку, що немає необхідності призначити їм громадського вихователя.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за цим вироком та вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 21.05.2010 року, остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Зарахувати підсудному ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк утримання під вартою з 9 липня 2010 року по 26 листопада 2010 року та строк відбуття покарання рахувати з дня взяття під варту з 9 липня 2010 року.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити попередній взяття під варту.

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки з випробуванням та покласти відповідно до ст. 76 КК України обовязки:

1) повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та навчання;

2) періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити попередній підписку про невиїзд.

Речові докази по справі пенсійну пластикову картку залишити ОСОБА_1

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженими ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Суддя : підпис копія вірна

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_12