Номер провадження: 11-кп/785/1212/15
Номер справи місцевого суду: 521/147/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 08 липня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 29.10.2014 р. за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 1, ст.15 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст.186 ч. 1 КК України до 4 місяців арешту,

засуджено за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, за ст. 15 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі,

встановила:
ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.

03.12.2014 р., приблизно о 16 год. 30 хв., обвинувачений, знаходячись у супермаркеті «Сільпо», за адресою: м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 51, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, переслідуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, вважаючи, що його дії залишаються не поміченими для сторонніх осіб, визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, що належить ТОВ «Фоззі-Фуд Сільпо», таємно викрав: паштет «Нате» в кількості трьох банок, вартістю 9,75 грн. за одну банку загальною вартістю 29,25 грн.; шпроти «Ризьке золото» в кількості п`яти банок вартістю 17,67 грн. за одну банку загальною вартістю 88,35 грн.; пакет з фісташками вагою 256 г вартістю 62,95 грн., а всього на загальну суму 180,55 грн., поклавши вказані товари до зовнішніх кишень своєї куртки.

Надалі ОСОБА_7 пройшов повз каси та, не розрахувавшись за вищевказані товари, намагався залишити територію супермаркету. При цьому довести свій злочинний намір до кінця ОСОБА_7 не зміг, з причин, що від нього не залежали, оскільки був викритий та затриманий охоронцями супермаркету «Сільпо».

17.12.2014 р., приблизно о 13 год. 30 год., ОСОБА_7 , знаходячись у супермаркеті «Таврія-В» за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 38, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, вважаючи, що його протиправні дії залишаться не поміченими для сторонніх осіб, визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, що належить ТОВ «Таврія-В», заволодів: банками кави «Якобс» у кількості трьох штук загальною вартістю 112,23 грн. та трьома плитками шоколаду «Корона» вартістю 25,88 грн. за дві штуки (третя плитка шоколаду надається покупцю безкоштовно), а всього на загальну суму 138,11 грн., при цьому сховавши товар під свій одяг.

Під час виходу з супермаркету дії ОСОБА_7 були помічені охоронцем супермаркету, який намагався його зупинити та повернути викрадений товар. При цьому, незважаючи на дії та зауваження охоронця, ОСОБА_7 , розуміючи, що його дії викриті, діючи відкрито для оточуючих, не маючи намір повернути майно, намагався втекти. При цьому, ОСОБА_7 не зміг закінчити злочин до кінця з причин, що від нього не залежали, оскільки був затриманий охоронцем магазину.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати в частині визнання ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та виправдати його за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України. Вказує, що вирок суду ухвалений без повного дослідження обставин, які мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення. Крім того вказує, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляцію, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали кримінальної справи, доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК К України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють доказ з точки зору належності допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції не в повній мірі виконав вимоги закону.

Визнаючи ОСОБА_7 винним в скоєні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України - крадіжки 3 банок паштету, 5 банок шпротів та пакета з фісташками із супермаркета «Сільпо», суд у вироку зазначив, що ці обставини підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , повідомленням оператора «102», протоколом прийняття про вчинення кримінального правопорушення, оглядом речових доказів, протоколом огляду предмета.

Однак, висновок суду про крадіжку обвинуваченим пакета з фісташками не ґрунтується на доказах, які зазначені у вироку.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 в засіданнях суду першої і апеляційних інстанцій показав, що пакет з фісташками з магазину він не викрадав.

Крім того, в повідомленні оператора «102», яке надійшло 03.12.2014 р. о 17 год., мова йде тільки про крадіжку консервів та шпротів із магазину «Сільпо» (а.с.42).

Із протоколу огляду предмета від 04.12.2014р. (диску відеозапису камер спостереження супермаркету «Сільпо») також не вбачається факт крадіжки обвинуваченим пакета з фісташками (а.с. 62-64).

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що він не бачив щоб обвинувачений брав фісташки, на відео було видно як останній клав в кошик тільки консерви і паштет.

Крім того, він пояснив, що хтось попросив його зважити фісташки, які лежали насипом на столі, але особисто він не бачив, щоб з карманів ОСОБА_7 хтось дістав фісташки.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні також показав, що особисто не бачив щоб обвинувачений брав фісташки, огляд останнього в магазині не проводився. Бачив тільки як начальник охорони чи начальник зміни зважував фісташки.

Посилання суду першої інстанції на протокол прийняття заяви від заступника управляючого магазином «Сільпо», як на доказ, також не свідчить про факт викрадання обвинуваченим фісташок з магазину, оскільки в ній вказаний пакет з фісташками, тоді як мова йде про викрадення розсипних фісташок і не вказана їх вага.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про особистий обшук ОСОБА_7 при затримання та вилучення у нього пакета з фісташками.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про крадіжку обвинуваченим фісташок із магазину «Сільпо» не підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Виходячи з того, що сума викраденого майна не перевищує суму, передбачену законом, в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України, а тому кримінальне провадження по вказаному епізоду щодо нього підлягає закриттю.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив факт викрадення ОСОБА_7 чужого майна по епізоду від 17.12.2014 р. із супермаркета «Таврія-В», що підтверджується показаннями обвинуваченого, свідків протоколом огляду місця події, тощо.

Разом з тим, судом першої інстанції його дії помилково кваліфіковано за ст. ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України.

Так, обвинувачений в судовому засіданні показав, що в магазин він зайшов з метою тайного викрадення товару, де він взяв з полиці 3 банки кави і шоколад. Коли він виходив з магазину, до нього підійшов незнайомий чоловік і попросив зупинитись, але він пройшов далі і зупинився тільки тоді, коли чоловік назвався охоронцем.

Свідок ОСОБА_12 показав, що не бачив як ОСОБА_7 заволодів майном. Після сигналу огорожі він звернувся до обвинуваченого з проханням зупинитись, але при цьому причин зупинки не пояснив і не представився.

Таким чином, ОСОБА_7 не усвідомлював, що його дії помічені охоронцем магазину, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст.ст. 15 ч.2, ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання до вимог ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочинів.

В силу вищевикладеного вирок підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 405 406 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 08 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 змінити, скасувати в частині визнання його винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України і кримінальне провадження закрити у зв`язку із відсутністю у його діях кримінального правопорушення.

Його дії по епізоду від 17.12.2014 р. перекваліфікувати з ст. ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України на ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

У решті вирок залишити без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4