Справа № 128/5837/14-к
Провадження №11-кп/772/967/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області

в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7

захисників обвинуваченого -адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника потерпілого: адвоката ОСОБА_10

потерпілих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12
розглянув «11» грудня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_13 , адвоката ОСОБА_14 , адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 28.08.2015 року, яким

ОСОБА_15 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України,

проживаючого в

АДРЕСА_1 ,

раніше несудимого

визнано винуватим за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 , ч. 1 ст. 263 КК України та засуджено за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України до 11-ти років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263 КК України до 3-х років позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточна міра покарання визначена у вигляді 11-ти років позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 70000 гри. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 5000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судових вибухотехнічних, судової молекулярно - генетичної, судової балістичної експертиз в сумі 8202 грн. 48 коп.

Вироком встановлено, що 20.07.2014 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин та довгострокових конфліктів почав сварку зі своїми сусідами - ОСОБА_12 та його дружиною ОСОБА_11 , під час якої, діючи самовпевнено, розуміючи протиправність своїх дій та, умисно бажаючи нанесення смертельних тілесних ушкоджень, пішов до свого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де взявши із собою предмет, за зовнішніми ознаками схожий на пристрій для відстрілу гумовими кулями, повернувся назад в домогосподарство родини ОСОБА_12 та зі словами: «...Я вас усіх повбиваю, ви в мене до ранку не доживете...» на відстані менше одного метра, прицілившись в голову останнього, здійснив постріл, в результаті чого, згідно довідки ВОКЛ ім. М.І. Пирогова, отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення лівого ока, контузії важкого ступеня, ЗЧМТ, струсу головного мозку, також останній, не зупинившись після того, як ОСОБА_12 лежав закривавлений на подвір`ї свого домогосподарства. на відстані менше одного метра, прицілившись в голову ОСОБА_11 , здійснив постріл з вказаного пристрою, та в результаті чого, згідно довідки, виданої Вороновицькою ЦРКЛ ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді рваної рани голови. Також, згідно висновку судово - медичної експертизи № 1641 від 13.11.2014 року вказана травма лівого ока у ОСОБА_12 належить до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки призвела до стійкої втрати працездатності не менш, ніж на третину. Згідно висновку судово - медичної експертизи № 1177 від 25.07.2014 року тілесне ушкодження у ОСОБА_11 у вигляді рани на голові належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, 23.07.2014 року виявлений пістолет та стріляні гільзи, вилучені під час ОМП, було направлено до НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області для проведення судово - балістичної експертизи та згідно висновку експерта № 344-Б від 20.08.2014 року було встановлено, що пістолет, який був вилучений 22.07.2014 року в ході слідчого експерименту у ОСОБА_7 , є ручною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю. Він перероблений саморобним способом з (сигнально - шумового і стартового пістолету моделі ZORAKIMOD 914 НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., виробництва Туреччини, шляхом видалення перетинки (заглушки) з каналу ствола. Також під час експертизи було встановлено, що конструкція пістолета дозволяє проводити постріли пістолетними патронами калібр)' 9 мм Р.А.. які споряджені гумовими кулями, газовими пістолетними патронами калібру 9 мм Р.А.. шумовими пістолетними патронами калібру 9 мм, дробовими пістолетними патронами калібру 9 мм, а також способом роздільного спорядження (шумовий патрон калібру 9 мм Р.А. в патроннику та підкаліберний снаряд в стволі). Конструкція пістолета не дозволяє проводити постріли штатними патронами до бойової зброї без внесення змін в конструкції пістолета або патронів. Також, зазначено, що даний пістолет придатний для проведення пострілів та три гільзи, які були виявлені та вилучені 20.07.2014 року під час ОМИ в с. Степанівка по вул. Зарічна біля будинку №9 Вінницького району Вінницької області, були стріляні з пістолета ZORAKIMOD 914 НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., виробництва Туреччини.

У своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_13 просить скасувати вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 28.08.2015 року щодо ОСОБА_7 засудженого за за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Постановити новий вирок, яким призначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 12 років позбавлення волі. Свої вимоги мотивує тим, що при призначенні покарання ОСОБА_7 не враховано належним чином обставини скоєння злочину та те, що потерпілим не відшкодовано заподіяну моральну шкоду.

У своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 ставить питання про зміну вироку Вінницького районного суду від 28.08.2015 року відносно ОСОБА_7 , перекваліфікувавши його дії з ч.2 ст.15, ч .2 п.1 ст.115 КК України на ст. ст. 121 ч.1 та 125 ч.2 КК України та закрити провадження за ч. 1 ст.263 КК України за відсутністю складу злочину з призначенням йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_16 послідовно давав показання про те, що не бажав вбити потерпілих, хотів їх лише налякати і знав, що з пістолета з гумовими кулями вбити неможливо. Дані його показання нічим не спростовані, в т. ч. і показами потерпілих, до яких слід відноситись з певною засторогою та критичністю, враховуючи їх невідповідність наявним доказам, цілком зрозумілі переляк при стрільбі по ним та небажання в подальшому жити поряд з таким сусідом. Також показання потерпілих про те, що ОСОБА_7 стріляв по них впритул, не підтверджується висновком судової вибухотехнічної експертизи, згідно яких на одежі потерпілих не виявлено достатніх слідів пороху. Згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_12 , травма лівого ока у потерпілого не являлась небезпечною для життя в момент спричинення і не супроводжувалась загрозливими для життя явищами. Згідно висновку судово - балістичної експертизи виявлений на місці події патрон не відноситься до бойового припасу, а є пістолетним патроном несмертельної (травматичної) дії, споряджений гумовою кулею. Також недоведеною є наявність обтяжуючої злочин обвинуваченого обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки обвинувачений послідовно стверджував про вживання ним спиртного після заподіяння тілесних ушкоджень.

У своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 ставить питання про скасування вироку Вінницького районного суду від 28.08.2015 року відносно ОСОБА_7 у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону України про кримінальну відповідальність., невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворого покарання. Просить постановити новий вирок відносно ОСОБА_7 , перекваліфікувавши його дії з ч.2 ст.15, ч .2 п.1 ст.115 КК України на ст. ст. 121 ч.1 та 125 ч.2 КК України та закрити провадження за ч. 1 ст.263 КК України за відсутністю складу злочину з призначенням йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що обвинувачення є не конкретним, сформульоване юридично неграмотно, з неточним та неясним описом обставин. У обвинуваченні лише зазначено, що ОСОБА_7 бажав нанесення смертельних тілесних ушкоджень, проте у кримінально-процесуальному законодавстві при інкримінуванні умисного вбивства чи замах на вбивство необхідно у обвинуваченні зазначати умисел на протиправне заподіяння смерті конкретній людині, а при умисному вбивстві двох осіб, умисел на протиправне заподіяння смерті конкретним двом особам, зазначати мотиви та мету вбивства. У обвинуваченні навіть не зазначено, чи ОСОБА_7 виконав всі дії для доведення інкримінованого умислу, і що не залежало від його волі довести інкримінований умисел до кінця. У обвинуваченні сторона обвинувачення крім того не зазначила ні мотиву ні мети інкримінованого умислу. У обвинуваченні по епізоду ч. 1 ст. 263 КК України зазначено лише про вилучення пістолета, а про обставини, де ОСОБА_7 і коли його придбав, з якого часу зберігав, чи мав дозвіл на його використання чи зберігання, де його зберігав взагалі нічого не зазначено. Із обвинувального акта вбачається, що 20 листопада 2014 року слідчим остаточно пред`явлено ОСОБА_7 письмове повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України. Однак, це спростовується реєстром матеріалів досудового розслідування, що є додатком до обвинувального акта. Оскільки згідно даного реєстру станом на 18.11.14 досудове розслідування у даному провадженні було уже завершено та сторони були повідомлені про ознайомлення з матеріалами, з якими ознайомились 21.11.14. У обвинуваченні не зазначено, чи ОСОБА_7 виконав всі дії для доведення інкримінованого умислу, і що не залежало від його волі довести інкримінований умисел до кінця. Суд сам, вийшовши за межі обвинувачення, в мотивувальній частині вироку «додумав» висновки, що не відповідають ні обвинуваченню ні фактичним обставинам провадження, а саме зазначив, що -« ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, бачив наслідки поранення-закривавлені голови та обличчя обох потерпілих, сів в автомобіль та поїхав з місця події, викинув пістолет, з якого стріляв. Однак, даний злочин не був доведений до кінця, тобто, є незакінченим, так як відсутній наслідок вбивства-настання незворотної смерті потерпілих по причині, незалежній від дій та волі обвинуваченого (локалізація тілесних ушкоджень, своєчасне надання медичної допомоги потерпілим, недосконале вміння обвинуваченого користуватися зброєю та її технічні характеристики з огляду на реконструкцію пістолета)». У обвинуваченні сторона обвинувачення не зазначила ні мотиву ні мети інкримінованого умислу. Проте, суд вийшовши за межі обвинувачення сам у мотивувальній частині вироку «додумав» висновок, що не відповідає обвинуваченню, та зазначив, що «мотивом вчиненого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, є помста потерпілим».

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що не мав умислу на вбивство, алкогольні напої вживав вже після події, не втік з місця злочину, щоб сховати знаряддя злочину.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_13 та просив вирок скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_7 більш суворе покарання; обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокатів ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , які підтримали свої апеляційні скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги прокурора ОСОБА_13 , адвоката ОСОБА_14 , адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягають.

До таких висновків апеляційний суд прийшов з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим .

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом по даній справі дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини та вірного визначення юридично-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги захисників адвоката ОСОБА_14 , адвоката ОСОБА_9 та самого обвинуваченого в частині доводів щодо перекваліфікації дії ОСОБА_7 з ч.2 ст.15, ч .2 п.1 ст.115 КК України на ст. ст. 121 ч.1 та 125 ч.2 КК України та закрити провадження за ч. 1 ст. 263 КК України за відсутністю складу злочину з призначенням йому покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи їх апеляційних скарг є безпідставними, непослідовними та непереконливими, оскільки носять загально-інформативний характер без посилань на конкретні докази , юридичні факти по справі та відповідні норми закону.

Так, доводи захисників адвоката ОСОБА_14 , адвоката ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_7 не бажав вбивати потерпілих, хотів їх лише налякати, а також те, що з пістолета з гумовими кулями вбити неможливо, є лише припущеннями і нічим не підтверджуються.

Так, експерт ОСОБА_17 суду пояснив, що ним проводилась судово - балістична експертиза (висновок експерта № 344 - Б від 20.08.2014 року) та, що такими патронами, які були надані в розпорядження експерта, можна заподіяти смертельне тілесне ушкодження в залежності від того, куди потрапить куля. На експертизу було надано лише один патрон. Стріляні гільзи вилітають з пістолета вверх, і в залежності від того, де стоїть стріляючий (від 3-х до 7-ми метрів) гільзи можуть розлітатися. Даний пістолет придатний для проведення пострілів.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_18 суду пояснив, що у ОСОБА_11 мало місце тілесне ушкодження: рана на голові, яка належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров я, виникла від дії тупого, твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, строк, вказаний у постанові про призначення експертизи - 20.07.2014 року, Згідно обстеження, 24.07.2014 року у потерпілої були виявлені в лоб наділянні зліва дугоподібної рана, з нерівними краями, загостреними кінцями, краї рани. зведені за допомогою хірургічних швів, розмірами 3,0 х 0,2 см, вкрита червоною кірочкою, вище рівня неушкодженої шкіри. Дане тілесне ушкодження не є небезпечним для життя в момент його заподіяння. По локалізації тілесних ушкоджень це могла бути гумова куля, але випущена не в упор. Щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_12 ( висновок даної експертизи № 1641 від 13.11.2014 року), то потерпілому під час стаціонарного лікування в очному відділенні ВОКЛ ім. м Пирогова була проведена операція енуклеація (видалення) лівого очного яблука., що стоїть в причинному зв`язку з травмою лівого ока - «Травматичне розчавлення (вогнепальне поранення) лівого ока з пошкодженням верхньої стінки гайморової пазухи за наявністю стороннього тіла в ній (резинова куля); забійна рана з відривом нижньої повіки та розривом нижнього слізного канальця». Дані тілесні ушкодження також не були небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення, і належать до тяжких тілесних ушкоджень. За механізмом утворення дана травма не суперечить обставинам, викладеним в протоколі допиту ОСОБА_7 від 21.07.2014 року, і могла виникнути від дії травматичної зброї - пострілу гумовими кулями.

Вказані показання експертів допитаних в порядку визначеним КПК України ,повністю узгоджуються між собою

Твердження адвоката ОСОБА_14 та адвоката ОСОБА_9 про те, що показання потерпілих що ОСОБА_7 стріляв по них впритул, не узгоджується з висновком судової вибухотехнічної експертизи, то суд вважає їх незначними по своїй юридичній природі , враховуючи те, що після тілесних ушкоджень обидва були у схвильованому стані, разом з тим, давали послідовні та чіткі показання як під час досудового розслідування провадження так і під час судового розгляду.

Суд обґрунтовано не взяв до уваги та поставив під сумнів показання засудженого ОСОБА_7 щодо того, що він не мав умислу на вбивство, визнавши таку його поведінку методом захисту, пославшись у вироку на інші досліджені докази в підтвердження його вини.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що в нього не було умислу на позбавлення життя подружжя ОСОБА_19 суд вірно оцінив критично та визнав його як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та можливістю уникнення відповідальності за фактично скоєний злочин.

На глибоке переконання апеляційного суду, визначаючись щодо кваліфікації дій обвинуваченого, районний суд вірно врахував спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень тілесних ушкоджень, попередню поведінку винного і потерпілих, їх взаємовідносини. Так, обвинувачений ОСОБА_7 сам не заперечує того, що дійсно говорив, що повбиває подружжя ОСОБА_19 і вони до ранку не доживуть; знаряддя злочину - перероблений пістолет турецького виробництва, який до вчинення пострілів, в минулому, змащувався маслом обвинуваченим, був в робочому стані, технічні характеристики даної вогнепальної зброї, визначені судово - балістичною експертизою; пояснення експерта ОСОБА_17 про те, що даними патронами можна було заподіяти смертельне тілесне ушкодження в залежності від того, куди потрапить куля; характер і локалізацію поранень, тілесних ушкоджень, які отримали потерпілі згідно висновків судово - медичної експертизи; приціл обвинуваченого при пострілах в життєво важливі частини тіла людини - голову; а також попередню поведінку ОСОБА_7 і потерпілих ОСОБА_19 , які свідчать про неприязні відносини між ними. Неприязні відносини між обвинуваченими та потерпілими підтвердили як сам обвинувачений та потерпілі, так і свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

Поведінка ОСОБА_7 ,а саме залишення місця події та позбавлення від знаряддя злочину пістолета, також вказує на умисел на позбавлення життя подружжя ОСОБА_19 та бажання приховати сліди злочину.

Так, районний суд вірно взяв до уваги свідчення свідка ОСОБА_23 , що 20.07.2014 року, вона почула якісь звуки, ніби вистріли петард, їх було близько п`яти. Через вікно побачила закривавлених сусідів. ОСОБА_24 почала кричати, що наробив ОСОБА_25 , вона трималась за голову, а Вітя був весь закривавлений. Вона згодом зрозуміла, стріляли з пістолета, який був у них вдома приблизно років два і зберігався в тумбочці, в кімнаті.

Свідок ОСОБА_20 пояснювала, що 20 липня 2014 року, вона поверталася, то побачила, що в дворі будинку її дочки та зятя стояли працівники міліції, машина «швидкої допомоги». Після цього дочку та зятя забрали в лікарню, вона бачила, що кров була і на землі, і на дверях будинку, і на воротах. До цього у них постійно були сварки з ОСОБА_7 та його співмешканкою ОСОБА_26 , які часто погрожували їм.

На думку апеляційного суду, районний суд вірно врахував те ,що суб`єктивне ставлення ОСОБА_7 виразилось в бажанні настання смерті одночасно двом потерпілим . За умислом обвинуваченого , спрямованого на позбавлення життя потерпілим , шляхом пострілу в вогнепальної зброї в голови , він виконав всі дії , які вважав необхідними для доведення злочину до кінця , бачив наслідки поранень закривавлені голови та обличчя обох потерпілих , сів в автомобіль та поїхав з місця події , викинув пістолет з якого стріляв . Однак , даний злочин не був доведений до кінця , тобто є незакінченим , так як відсутній наслідок вбивства настання незворотної смерті потерпілих по причині незалежній від дій та волі обвинуваченого (локалізація тілесних ушкоджень, своєчасне надання медичної допомоги потерпілим ,недосконале вміння обвинуваченого користуватись зброєю та її технічні характеристики з огляду на реконструкцію пістолета).

Щодо тверджень ОСОБА_7 , що алкогольні напої вживав вже після події, то ці його доводи нічим не підтверджуються. Крім того, відповідно довідки ВОНД «Соціотерапія» № 2025 від 24.07.2014 року, ОСОБА_7 перебуває на диспансерному наркологічному обліку з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю.

Щодо до доводів апеляційної скарги ОСОБА_9 про те, що у обвинуваченні по епізоду ч. 1 ст. 263 КК України зазначено лише про вилучення пістолета, а про обставини, де ОСОБА_7 і коли його придбав, з якого часу зберігав, чи мав дозвіл на його використання чи зберігання, де його зберігав взагалі нічого не зазначено, то сам обвинувачений пояснював у судовому засіданні, що даний пістолет йому подарував його дядько приблизно в 1995 році, він перебував в нього вдома, в робочому стані, з нього він ніколи не стріляв, однак, протирав маслом.

Також ,зазначений пістолет був вилучений працівниками міліції, оглянутий ,проведена судово-балістична експертиза вказаної зброї.

Крім того ,сам обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину в тому, що незаконно зберігав даний пістолет.

Апеляційний суд вважає ,що відсутність пістолета «ZORAKIMOD 914» НОМЕР_1 , калібру 9 мм. Р.А., виробництва Туреччини,та його огляд в судовому засіданні аж ніяк не виключає в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, з огляду на зазначені вище обставини по суті обвинувачення.

Апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд ретельно перевірив обставини, які ставить під сумнів доводи апеляцій адвокатів та обвинуваченого, дав їм віру юридично-правову оцінку. Крім того, вірно оцінив в сукупності всі докази у справі з відповідними висновками щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначених злочинів.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора , про невідповідність призначеного покарання обвинуваченому через його м`якість , апеляційний суд приходить до наступних висновків.

В ч.2 ст..65 КК України зазначено «Особі , яка вчинила злочин , має бути призначено покарання , необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети - кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст.372 КПК України).

Що стосується призначеного покарання засудженому ОСОБА_7 , то на думку апеляційного суду, воно призначене судом відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, врахувавши при цьому, що засуджений раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання , перебуває на обліку у ВОНД «Соціотерапія» з 01.02.1999 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, часткове відшкодування заподіяної шкоди потерпілим, думку потерпілих про обрання міри покарання обвинуваченому згідно закону, а також обставини, які обтяжують покарання, до яких відніс вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння, відсутність пом`якшують обставин.

Крім того, суд враховує і поведінку засудженого після вчинення злочину він вину визнав частково, після вчинення злочину залишив місця події та викинув знаряддя злочину пістолет, пояснюючи у своїй апеляційній скарзі, що місце злочину не залишав, а лише повіз свого гостя на автобус, хоча у судовому засіданні визнавав, що пістолет викинув біля свого городу.

На думку колегії суддів, призначене судом покарання є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 ,як особи ,що представляє підвищену суспільну небезпеку , лише за умови ізоляції його від суспільства, як особи .

На суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає , що юридично-правових чи процесуальних підстав для зміни чи скасування вироку районного суду - не має.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
у х в а л и в :
апеляційні скарги прокурора ОСОБА_13 , адвоката ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_14 , обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 28.08.2015 року - залишити без змін.

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим протягом того ж часу з моменту отримання копії судового рішення.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

с у д д і :

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4

З оригіналом вірно.