Справа № 1-290/10
ВИРОК

іменем України

16 грудня 2010 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд

в складі головуючої судді Карнасевич Г.І.

при секретарі Папіш Н.В.

за участю прокурора Воронки Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, працюючого начальником 3 ї виробничої дільниці ВП «Львівська дистанція захисних лісонасаджень» ДТГО Львівська залізниця, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, раніше не судимого

за ч.2 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в серпні 2010 року, перебуваючи на посаді начальника 3 ї виробничої дільниці ВП «Львівська дистанція захисних лісонасаджень» ДТГО Львівська залізниця, будучи згідно посадової інструкції службовою особою та згідно договору про повну матеріальну відповідальність від 20.05.2003 року матеріально відповідальною особою, шляхом зловживання своїм службовим становищем вчинив розтрату 6, 06 м3 дров твердої породи, а саме без проплати через фінансову установу їх вартості дав вказівку підлеглим працівникам: майстрові виробничої дільниці № 3 ОСОБА_2 та трактористові ОСОБА_3 з використанням трактора Т- 40 відвантажити вказані дрова на подвір'я приватного будинку ОСОБА_4, чим спричинив матеріальні збитки ДТГО «Львівська залізниця» на загальну суму 528 грн. 61 коп.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що дійсно у вищевказаний час у вищезазначеному місця вчинив розтрату дров твердої породи, завдавши ДТГО «Львівська залізниця» матеріальну шкоду.

Крім повного визнання вини підсудним у вчиненому, його винуватість у скоєному доведена матеріалами справи, які згідно ст. 299 КК України за згодою ОСОБА_1 не досліджувались в судовому засіданні.

Оцінюючи всі зібрані та перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеною винуватість підсудного у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а тому кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 191 КК України є вірною.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує особу підсудного, який раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю свого проживання, помякшуючі вину обставини.

Як помякшуючі вину обставини, суд враховує щире каяття підсудного у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, зявлення зі зізнанням, добровільне відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що підсудному слід призначити покарання у виді позбавлення волі та застосувати ст. 75 КК України.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, свою вину визнав повністю, активно сприяв у розкритті злочину, зявився в органи міліції зі зізнанням у вчиненому, позитивно характеризується за місцем праці, суд вважає ці обставини такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому вважає за можливе застосувати до підсудного ст. 69 КК України та не призначати додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Судових витрат по справі немає.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, і призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий термін 1 (один) рік.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_1 підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту його оголошення.

Суддя