Справа № 373/2325/15-к
В И Р О К
Іменем України
15 вересня 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому кримінальне провадження № 0000084 за обвинуваченням ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Безбородьки Драбівського району Черкаської області, громадянин України, неодружений, солдат військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,-

встановив:

11.03.2015 ОСОБА_6 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 №303/2014 та 29.04.2015 направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 29.04.2015 № 98 солдат ОСОБА_6 призначений на посаду номера обслуги-кулеметника 2 гармати 1 самохідно-артилерійського взводу 9 самохідно-артилерійської батареї. У зв`язку з цим, відповідно до ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній являється військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

01.07.2015 року згідно розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 автомобіль КРАЗ 63221 військовий номер № НОМЕР_2 здійснював марш за маршрутом Ізюм Харків Полтава Кременчук Дівички, з метою перевезення особового складу та майна із завданням здачі комплексів кріплення ОВТ на залізничний транспорт УМК 2 (в кількості 40 штук) у АДРЕСА_2 . Близько 20 год. 40 хв. під час зупинки у м. Черкаси солдат ОСОБА_6 відлучився від колони військовослужбовців які здійснювали марш та не повернувся до автомобіля. На місці зупинки військовослужбовцями підрозділу пошуки солдата ОСОБА_6 результатів не дали.

Таким чином, солдат ОСОБА_6 до військової частини не прибув, а навпаки час проводив на власний розсуд за місцем проживання ( АДРЕСА_1 ), заходів для прибуття до військової частини не вживав, до органів військового та цивільного управління не звертався, обов`язків військової служби не виконував.

Зусиллями представників військової частини польова пошта НОМЕР_1 сумісно з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 22.07.2015 місце перебування солдата ОСОБА_6 було встановлено, в результаті чого останній був затриманий за місцем проживання: АДРЕСА_1 , та доставлений до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Таким чином, солдат ОСОБА_6 , діючи всупереч інтересам служби та вимогам Статутів Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в особливий період.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 , кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.407 КК України, як нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду.

Кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом та було призначене до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 повідомив про укладення 15 вересня 2015 року угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим ОСОБА_6 , яку сторони просили затвердити.

Відповідно до цієї угоди обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, в обсязі згідно повідомленої йому підозри від 28.07.2015, а саме в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним під час мобілізації на особливий період, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 115, 116, 128Статуту Збройних Сил України, в період з 01.07.2015 по 22.07.2015 був відсутній на службі у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин, обов`язки військової служби не виконував, проводив час на власний розсуд, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

ОСОБА_6 зобов`язувався сумлінно співпрацювати із стороною обвинувачення: правдиво та повною мірою відповідати на всі поставлені питання; з`являтися в установлений законодавством строк за викликом слідчого, прокурора, суду; не замовчувати факти щодо вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Сторони, враховуючи ступінь і характер сприяння обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового розслідування кримінального провадження щодо нього, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, характер та тяжкість злочину, а також те, що останній бажає у подальшому проходити військову службу, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, беручи до уваги інтереси суспільства, з урахуванням ст. 69 КК України, узгодили призначення ОСОБА_6 покарання за вчинений ним злочин, яке є більш м`яким, нижчим від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 4 статті 407 КК України, - у вигляді арешту на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 строком на 6 місяці.

Угодою передбачено та у судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили, що вони розуміють положення ч.2 ст. 473 КПК України, відповідно до якої наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є обмеження права на оскарження вироку, зокрема згідно з положеннями ч.4 ст. 394 та ч.3 ст. 424 КПК України, а також для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив своїм підписом розуміння того, що у разі невиконання ним обов`язків визначених в угоді прокурор має право звернутися до суду, який затвердив дану угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Дослідивши дану угоду, заслухавши прокурорів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 12, ч. 4 ст. 407 КК України, ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у даному провадженні.

Укладення між сторонами угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним.

Укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Міра покарання, узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, є необхідною і достатньою для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає принципам справедливості та гуманності і вимогам закону про кримінальну відповідальність.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб, відповідають інтересам суспільства.

Обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснено його право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди.

Обставин, які перешкоджають затвердженню угоди, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про затвердження укладеної між сторонами угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, визначеного в даній угоді.

Керуючись ст.ст. 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 15 вересня 2015 року між Військовим прокурором Дарницького гарнізону ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому, з урахуванням ст. 69 КК України, покарання у виді арешту на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 строком на 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя