Справа № 1-91/2010
Провадження № 1-91/2010
ВИРОК

іменем України

27 квітня 2010 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Павлику В.І.,

із участю прокурора Коліщук З.М.,

захисника-адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, неодруженого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, -

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 26 грудня 2009 року о 21.00 годині у селі Чуква Самбірського району Львівської області, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходився у будинковолодінні ОСОБА_3, де відчинив двері стайні та незаконно проник у це приміщення, звідки таємно викрав козу та пять кролів, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду всього на загальну суму 800 гривень.

Підсудний свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та по епізоду обвинувачення суду показав, що 26.12.09 року він знаходився у будинку потерпілої у с. Чуква Самбірського району Львівської області разом із ОСОБА_4, де вони розпивали спиртне; останній подався у м. Самбір, а ОСОБА_2 ще трохи там перебував. О 22.00 годині підсудний зайшов у господарське приміщення ОСОБА_3, освітивши ліхтариком запальнички, він побачив у стайні свійських тварин козу та кролів, яких тоді раптово вирішив викрасти. ОСОБА_2 там же знайшов мішок, в який поклав пять кролів та відніс в керунку до дороги і заховав на узбіччі перед проїжджою частиною коло насаджень. Після цього повернувся за козою, яку не зміг відпровадити до дороги, бо вона упиралась і втекла. Повернувшись до узбіччя дороги, побачив відкритий пустий мішок та осмислив, що кролі повтікали.

Окрім визнання підсудним ОСОБА_2 своєї вини, його винність у вчиненні злочину стверджується поясненнями потерпілої, протоколами слідчих дій у кримінальній справі, які здобуті досудовим слідством та перевіреними в судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи.

Зокрема, із показань потерпілої ОСОБА_3 убачається, що вона 26.12.2009р. о 20.00год. знаходилася у власному будинку в с. Чуква Самбірського району Львівської області. У той час прийшли підсудний ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які запитували про синів потерпілої; вона їх впустила у дім, однак, примусово з їх волі. Потім через деякий час останній пішов, а підсудний із нею мав статеві зносини. Після цього ОСОБА_2 також пішов з будинку о 20.30год., а зранку наступного дня потерпіла ОСОБА_3 виявила у стайні відкриті двері та зниклих пять кролів і козу.

Судом проаналізовано вищенаведені показання в їх сукупності з матеріалами кримінальної справи і, суд вважає найбільш близьким до істини, що ОСОБА_2 26.12.2009р. саме о 21.00 годині вчинив протиправне вилучення майна ОСОБА_3 із її будинковолодіння у селі Чуква Самбірського району. Потерпіла як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні давала одинакові пояснення з приводу викрадення її майна та часу скоєного підсудним, який у свою чергу непослідовно та неточно стверджував щодо цього, що суд розцінює не як намір уникнути відповідальності підсудним, а через вчинення злочину ним у стані алкогольного спяніння, що разом з тим не може бути оправданням, а є обтяжуючою вину обставиною.

Із явки з повинною вбачається про добровільне повідомлення підсудним ОСОБА_2 органу дізнання про вчинений ним злочин (а. с. 11).

Згідно довідки ТзОВ «Ринок-Сервіс» середня вартість 1 кг мяса кроля станом на 26.12.2009р. становила 40грн. (а. с. 15).

Із висновку спеціальної медичної, наркологічної комісії установлено, що ОСОБА_2 потребує примусового лікування від наркоманії (а. с. 40).

За висновком амбулаторної судової-психіатричної експертизи ОСОБА_2 психічним захворюванням не страждає, виявляє ознаки розладів психіки і поведінки внаслідок вживання опіатів у психопатизованої особи. Наявні в нього психічні порушення не досягають рівня психічної хвороби чи недоумства і не позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період інкримінованих дій ОСОБА_2 психічним захворюванням не страждав і не виявляв будь-яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності і міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а. с. 45-46).

З обєктивної сторони підсудний ОСОБА_2 незаконно і таємно заволодів майном потерпілої ОСОБА_3, спричинивши їй шкоду. Із субєктивної сторони підсудний посягав на чужу власність, на яке він не мав права, усвідомлюючи і бажаючи спричинити матеріальні збитки.

Виходячи з обставин даної кримінальної справи, судом установлено, що підсудний своїми умисними діями вчинив таємне викрадення майна ОСОБА_3 із кваліфікуючою ознакою проникнення в приміщення, а тому його дії правильно досудовим слідством кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України та відповідають фактичним обставинам; він повинен за це нести кримінальну відповідальність.

Призначаючи підсудному покарання, судом враховано ступень тяжкості вчиненого злочину; його характеристику, стан здоровя, матеріальне та сімейне становище.

Розглядаючи кримінальну справу в межах предявленого обвинувачення підсудному, із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового слідства в сукупності із поясненнями підсудного, потерпілої; із урахуванням особи ОСОБА_2, суд прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, - що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для призначення більш мякого покарання підсудному, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального Кодексу України за вчинений злочин, - не встановлено.

Помякшуючими вину обставинами слід визнати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування завданого збитку на час розгляду справи, оскільки разом з тим потерпіла заявила, що претензій до ОСОБА_2 у неї немає, просила суд його суворо не карати.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного спяніння.

При призначенні покарання судом також враховано, що підсудний ОСОБА_2 тривалий час перебуває на диспансерному обліку в Самбірському протитуберкульозному диспансері та з 15.02.2010 року по теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні.

Цивільного позову не заявлено, судових витрат і речових доказів у справі немає.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання 3(три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2(два) роки.

Згідно п. п. 3, 4, 5 ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи; пройти курс лікування від наркоманії.

Запобіжний захід підписку про невиїзд стосовно підсудного до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Даний примірник вироку виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику та він має силу оригіналу.

Суддя