Дата документу 04.12.2015

Провадження № 1-кс/334/2118/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя, у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , за участю адвоката ОСОБА_4 розглянув клопотання старшого прокурора прокуратури Ленінського району м.Запоріжжя ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000358 від 07.09.2015року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України про застосування запобіжного заходу у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, маючого неповну середню освіту, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, студенту Запорізького електротехнічного коледжу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 07.09.2015 року, приблизно о 21 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 вступили у попередню змову між собою, направлену на заволодіння чужим майном, де у якості об`єкта злочинного посягання ними був обраний торгівельний магазин під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який на той час працював.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , побачивши біля входу вищевказаного торгівельного магазину продавця, направилися до неї. Підходячи до магазину, вони всі втрьох одягнули маски на обличчя. Після чого ОСОБА_7 , котрий побіг попереду ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , схопив продавця своєю лівою рукою за волосся в області потиличної частини голови, при цьому погрожуючи предметом зовні схожим на пістолет завів, продавця до приміщення магазину. Побачивши це, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 побігли вслід за Кирилом до приміщення магазину.

ОСОБА_7 зайшовши до приміщення магазину, почав заводити за прилавок продавця і вимагати від неї грошові кошти, штовхаючи її при цьому. Знайшов там три картоні коробки сірого кольору, в котрих знаходились грошові кошти, ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 дві картоні коробки, з яких, останній дістав грошові кошти у розмірі 3000 гривень та переклав їх до своєї кишені спортивних штанів; а третю картону коробку - ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 , котрий схопивши її, дістав з неї грошові кошти у розмірі 2000 гривень і поклав їх до кишені своєї куртки.

Далі ОСОБА_7 наказав продавцю, щоб вона зняла з себе два золотих кільця та срібне кільце і передала їх ОСОБА_6 , в цей момент ОСОБА_5 підійшовши впритул до прилавку, де взяв з нього дві пляшки спиртних напоїв, а саме горілку марки «Мороша» об`ємом 0,5 л вартістю 56 гривень 00 копійок кожна, та поклав дві пляшки за пояс своїх штанів. Помітивши це, ОСОБА_6 також підійшов впритул до прилавку, де схопив там мобільний телефон, марки «Нокіа 5800» у корпусі чорного кольору, вартістю 150 гривень, з карткою оператора стільникового зв`язку ПраТ «Київстар», на рахунку якої були відсутні грошові кошти, та другий мобільний телефон марки «Нокіа» у корпусі чорного кольору, вартістю 150 гривень, з карткою оператора стільникового зв`язку ПраТ «Київстар», на рахунку якої були відсутні грошові кошти.

Після чого, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з вищевказаним майном, втекли з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядились ним на власний розсуд, а саме: грошові кошти вони розподілили навпіл між собою, один мобільний телефони марки «Нокіа» ОСОБА_7 продав на торгівельному ринку «Анголенко» до кіоску № НОМЕР_1 за грошові кошти у розмірі 150 гривень, другий мобільний телефон марки «Нокіа» ОСОБА_7 , намагався продати у вищевказаному торгівельному кіоску, але йому це не вдалося, і він продав його до іншого торгівельного кіоску за грошові кошти у розмірі 110 гривень; а два золотих кільця через декілька днів, ОСОБА_5 здав до ломбарду «Мідас», який розташований біля торгівельного універмагу «Україна» за грошові кошти у розмірі 700 гривень.

Тим самими, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 спричинили матеріальний збиток на загальну суму 6600 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, яке кваліфікується, як розбійний напад поєднаний з проникненням у приміщення.

17.09.2015 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ч. 1 п. 2 ст. 208 КПК України.

17.09.2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у порядку ст.ст.277, 278 КПК України про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України.

Оскільки підозрюваний вчинив злочин, який законодавцем віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено по карання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а отже, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, він має реальну можливість переховуватися від слідства або суду, продовжити займатися злочинною діяльністю, чинити тиск на свідків і потерпілих, і таким чином, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, прокурор звернувся з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечує, разом з тим, його адвокат вважає, що відсутні підстави для задоволення даного клопотання. Адвокат вважає, що прокурор не довів наявність ризиків, які б давали підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення підозрюваного, думку прокурора і адвоката, дослідивши матеріали , додані до клопотання суд дійшов висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як убачається з доданих до клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Усвідомлюючи неминучість покарання за скоєний злочин, підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства, оскільки, хоча і має постійне місце реєстрації, навчається у технікумі, в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, разом з тим, суд враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яке законодавцем віднесено до категорії особливо тяжких і за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність та вчинити інші злочини, то застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд застосовує до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому, залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Суд вважає, що застосування саме запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (без застосування засобів електронного контролю), відповідно до вимог ст.. 181 КПК України забезпечить належну поведінку ОСОБА_5 та виключить можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Керуючись ст.ст.32,110,176-178,181, 192-196, 309 КПК України, -

У X В А Л И В:
Клопотання старшого прокурора прокуратури Ленінського району м.Запоріжжя ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000358 від 07.09.2015року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього такі обов`язки6

- заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 19 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відвідувати місця значного скупчення людей (кафе, ресторани, розважальні заклади, клуби, тощо)

У разі невиконання ухвали та покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право контролю за підозрюваним, має право постановити ухвалу про зміну запобіжного заходу, згідно з положеннями цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали два місяці - до 04 лютого 2016 року.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення

Суддя: ОСОБА_1 .