Дата документу Справа № 331/5140/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________
Єд. унік. № 331/5140/13-к Слідчий суддя
№ провадж. 11/сс/778/310/13 Смолка І.О.
Доповідач в 2 інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2013 року колегія суддів судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді Тютюник М.С.

суддів Городовенка В.В., Літвіної В.В.,

при секретарі Соляковій С.Г.,

за участю прокурора Буланової Ю.М.,

захисників- адвокатів Астафєва Г.В., Багаурі О.В.,

затриманого ОСОБА_5,

перекладача ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляцією ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2013р.

Зазначеною ухвалою було задоволено клопотання заступника прокурора Запорізької області від 26.06.2013р. та продовжено екстрадиційний арешт ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З матеріалів вбачається, що у провадженні управління по розслідуванню бандитизму та вбивств прокуратури м. Москва Російської Федерації перебуває кримінальна справа № 362388, порушена 28.04.2006 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.209 (створення стійкої озброєної групи (банди) з метою нападу на громадян або організації, керівництво такою групою (бандою), ч.3 ст. 222 (незаконне придбання, передача, збут, зберігання, перевезення або носіння вогнепальної зброї, його основних частин, боєприпасів (за винятком цивільної вогнепальної гладкоствольної зброї, її основних частин та патронів до неї, вогнепальної зброї обмеженого ураження, її основаних частин та патронів до неї), вибухових речовин або вибухових пристроїв, вчинене організованою групою), п. "а" ч.4 ст. 162 (розбій, вчинений організованою групою), ч.1 ст. 158 (крадіжка), п. п. "а, ж, к" ч.2 ст. 105 (вбивство двох та більше осіб, вчинене організованою групою, з метою приховати інший злочин або полегшити його вчинення) КК Російської Федерації.

10.05.2006р. та 25.06.2010р. по вказаній кримінальній справі винесені постанови про притягнення в якості обвинувачених певних осіб, в тому числі і ОСОБА_5

10.05.2006р. Замоскворецьким районним судом м. Москва Російської Федерації відносно ОСОБА_5 винесено постанову про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

10.05.2006р. старшим слідчим з особливо важливих справ управління по розслідуванню бандитизму та вбивств прокуратури м. Москва винесено постанову про міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_5

21.03.2013р. співробітниками УКР ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 затримано в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України та поміщений до ІТТ Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області.

21.03.2013р. ініціатору розшуку повідомлено про затримання ОСОБА_5

21.03.2013р. з управління карного розшуку ГУМВС Росії по м. Москва отримано повідомлення з проханням тримати ОСОБА_5 під вартою до вирішення питання про його екстрадицію в Російську Федерацію.

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.03.2013р. стосовно ОСОБА_5 застосований тимчасовий арешт строком на 30 діб.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 03.04.2013р. зазначена ухвала слідчого судді скасована, стосовно ОСОБА_5 застосований тимчасовий арешт строком на 40 діб.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2013р. відносно ОСОБА_5 застосований екстрадиційний арешт до часу фактичної передачі ОСОБА_5 компетентним органам Російської Федерації, але не більше ніж на дванадцять місяців.

31.05. 2013р. Генеральною прокуратурою України прийнято рішення про екстрадицію ОСОБА_5 до Російської Федерації.

26.06.2013 р. надійшло клопотання заступника прокурора Запорізької області про продовження застосування до ОСОБА_5 екстрадиційного арешту до його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, обґрунтовуючи клопотання вимогами КПК України щодо необхідності не рідше одного разу на два місяці проведення перевірки наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою, закінченням даного двомісячного строку 29.06.2013р., відсутністю перепон для видачі зазначеної особи до Російської Федерації.

Задовольняючи клопотання заступника прокурора, суддя послався на надані Російською Федерацією документи, які підтверджують наявність звинувачення до ОСОБА_5 про вчинення злочинів на території вказаної держави, встановлення Російською Федерацією розшуку даної особи та обранні відносно ОСОБА_5 судом Російською Федерацією запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляції ОСОБА_5 прохає про скасування рішення слідчого судді, дати вказівки відповідним органам провести перевірку обставинам, які виключають можливість його видачі Російській Федерації, витребувати кримінальну справу щодо нього для її розгляду на території України, поставити запитання перед генеральним прокурором України щодо проведення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та притягнення його до кримінальної відповідальності на території України, зазначає про те, що вказаний злочин він не скоював, екстрадиційна перевірка щодо нього не проводилась, йому повинно бути наданий статус біженця та додатковий захист у зв'язку із військовим конфліктом у серпні 2008 р. між Росією та Грузією, громадянином якої він є.

В доповненнях до апеляції захисник додатково вказує на міцні соціальні зв'язки ОСОБА_5, відсутність намірів втечі, прохає про зміну запобіжного заходу на не пов'язану з триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, апелянта та його захисників, які висловились на підтримку доводів апеляції, прокурора, який зазначив про законність та обгрунтованність ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Твердження апелянта про не проведення перевірки та упереджене ставлення стосовно нього на території Російської Федерації є непідтвердженими та спростовуються матеріалами екстрадиційної перевірки, відповідно до якої перешкоди для видачі ОСОБА_5 відсутні, останній з заявою про отримання статусу біженця, у встановлений законодавством строк, не звертався.

Інші вимоги, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_5 не входять до повноважень апеляційного суду.

Рішення слідчого судді про необхідність продовження застосування до ОСОБА_5 екстрадиційного арешту відповідає наданим запитуваною стороною даним про його особу та документам, що містять дані про вчинення злочинів.

У відповідності з положеннями ч.ч. 10,11 ст. 584КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, за клопотанням прокурора, не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Предметом розгляду заявленого заступником прокурора Запорізької області клопотання є доцільність подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою, тому питання, які порушуються захисниками щодо зміни запобіжного заходу, є такими, що не заслуговують на увагу.

Розглядаючи зазначене клопотання, яке надійшло в межах двомісячного строку, слідчий суддя всебічно, повно і об'єктивно дослідив обставини справи, належним чином з'ясував, чи були підстави для подальшого тримання громадянина Грузії ОСОБА_5 під вартою, після чого прийняв законне і обґрунтоване рішення, яке достатньо мотивував.

Так, при розгляді клопотання слідчий суддя, дотримуючись вимог ч.8 ст. 584 КПК України, не досліджував питання про винуватість та не перевіряв законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Обставинами, що можуть впливати на рішення слідчого судді та вказувати на те, що особа, видача якої запитується, перебуваючи на волі, може ухилитися від слідства та суду, є відсутність зареєстрованого місця проживання, відсутність місця роботи та міцних соціальних зв'язків, тривалість розшуку запитуючою державою.

Доводи, викладені захисником в доповненні до апеляції стосовно відсутності ризику переховування поряд з вище наведеним спростовуються і письмовими поясненнями ОСОБА_5, відповідно до яких останній підтверджує факт перетинання у 2006 році кордону між РФ та України нелегально, проживання на території України без реєстрації з орендою житла за різними адресами, рекомендуючи себе різними іменами.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність ризиків спробам ухилитись ОСОБА_5 від компетентних органів іноземної держави.

За таких обставин колегія судів приходить до висновку про те, що є достатні підстави для подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою, що за наявності об'єктивних даних, обґрунтовано взято до уваги і слідчим суддею, який на законних підставах задовольнив клопотання про продовження застосування екстрадиційного арешту ОСОБА_5 до вирішення питання про його екстрадицію і фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

За таких обставин оскаржена ухвала слідчого судді не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2013р., якою відносно ОСОБА_5 продовжено застосування екстрадиційного арешту до його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації, залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

М.С. Тютюник В.В. Городовенко В.В. Літвіна