№ провадження 1-кс/646/6285/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2015 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 23.11.2015 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000751 від 08.09.2015 року,-
В С Т А Н О В И В:
21.12.2015 року заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 23.11.2015 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000751 від 08.09.2015 року, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 23.11.2015 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000751 від 08.09.2015 року.
В судове засідання заявник не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд скарги проводити без його участі, скаргу підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Слідчий проти вимог, викладених в скарзі, заперечував.
Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали справи та матеріали кримінального провадження № 0000751 від 08.09.2015 року, приходить до наступного.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій було відмовлено у визнанні потерпілою, можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Так, за положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. При цьому права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
На підставі ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
За ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні першого слідчого відділу прокуратури Харківської області перебуває кримінальне провадження №0000751 від 08.09.2015 року.

Відповідно до витягу з кримінального провадження, відомості до ЄРДР були внесені за фактом невиконання працівниками прокуратури Харківської області ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.12.2014 року у справі № 646/14241/14-к про зобов`язання внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 01.12.2014 року.

Згідно постанови старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 23.11.2015 року було відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000751.
Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілими від 23.11.2015 року, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим зроблено посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що заявникам було завдано шкоди, однак на підтвердження такого свого висновку слідчий не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були ним проведені, та у сукупності свідчать про те, що заявнику не було завдано шкоди.
Крім того, слідчий в постанові вказав, що ОСОБА_3 не надав належного обґрунтування чи доказів про спричинення йому будь-якої шкоди, що настала внаслідок дій працівників прокуратури Харківської області.
Однак, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.
Таким чином, скарга про скасування оскаржуваної постанови є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Одночасно, слідчий суддя вважає за необхідне поновити заявнику строк звернення до суду на підставі наступного.
Як зазначалося вище, оскаржувана постанова була винесена прокурором 23.11.2015 року та направлена заявнику 24.11.2015 року, що підтверджується відміткою про направлення.
Заявник скористався своїм правом щодо скарження вказаною постанови та звернувся до слідчого судді, однак, ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.12.2015 року відмовлено заявнику у задоволенні скарги з тих підстав, що постановою слідчого від 25.11.2015 року кримінальне провадження закрито.
Через деякий час заяник звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.12.2015 року постанову слідчого від 25.11.2015 року скасовано.
Після скасування постанови про закриття кримінального провадження, 21.12.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим від 23.11.2015 року та просив поновити строк на звернення до суду..
Таким чином, вважаю, що заявником строк звернення до суду пропущений з поважних причин.
На підставі викладено, з урахуванням приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність поновлення ОСОБА_3 строку звернення до суду.
Фіксування процесу технічними засобами, відповідно до положень статті 107 КПК України, не здійснювалось.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.55, 303-307, 309, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Поновити строк ОСОБА_3 на звернення до суду.
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 23.11.2015 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000751 від 08.09.2015 року задовольнити.
Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 23.11.2015 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000751 від 08.09.2015 року скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1