№ 336/8659/15-к
Пр. № 1-в /336/11/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника Шевченківського відділу кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі подання Шевченківського відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
2 грудня 2015 року Шевченківський відділ кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_5 і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

В поданні зазначив, що вказана особа перебуває на обліку у кримінально-виконавчій інспекції з 28 жовтня 2015 року у зв`язку з його засудженням вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2015 року, яким він звільнений від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням тривалістю в один рік.

В цей же день інспекцією направлені повідомлення до Заводського районного суду м. Запоріжжя про прийняття вироку до виконання, до сектору дільничних інспекторів Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області про необхідність проведення з засудженим індивідуально-профілактичної роботи за місцем проживання, вимога та сповіщення про засуджену особу до УІТ УМВС.

28 жовтня 2015 року на адресу засудженого направлений виклик з пропозицією з`явитися до інспекції 2 листопада 2015 року, проте в зазначений день до відділу кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_5 не з`явився.

30 жовтня 2015 року до місця проживання засудженого, вказаного в процесуальних документах справи, а саме: до будинку АДРЕСА_1 , який має статус гуртожитку, був здійснений вихід працівником інспекції, який встановив, що за вказаною адресою засуджений не проживає, хоча зареєстрований з 2000 року.

30 жовтня 2015 року кримінально-виконавчою інспекцією були вжиті заходи першочергового розшуку ОСОБА_5 , які позитивних результатів не дали, тому 30 листопада 2015 року інспекцією направлено подання Шевченківському відділенню поліції для оголошення розшуку засудженого.

Зазначені обставини, які свідчать про небажання засудженого ставати на шлях виправлення, зумовили звернення відділу кримінально-виконавчої інспекції до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_5 та направлення його для відбування призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2015 року покарання.

В судовому засіданні представник відділу кримінально-виконавчої інспекції просить про задоволення клопотання через систематичне порушення ОСОБА_5 покладених на нього судом зобов`язань.

Прокурор підтримав вимоги клопотання.

ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечує, пояснивши, що невиконання вироку суду в частині зобов`язань, покладених на нього в силу ст. 76 КК України, сталося тому, що він після проголошення вироку тривалий час безперервно вживав спиртне, оселився з дозволу власника в одному з гаражів по вул. Набережній в м. Запоріжжі.

Заявив, що повністю усвідомив наслідки нехтування обов`язків, необхідністю виконання яких зумовлено його звільнення від відбування покарання, і що в подальшому не припускатиме порушення покладених на нього обов`язків.

Крім того пояснив, що повністю усвідомлював необхідність з`явитися до кримінально-виконавчої інспекції і стати на облік.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд знаходить клопотання таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням тривалістю в один рік за умови, що засуджений протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміну місця проживання.

Як випливає з матеріалів наданої суду облікової справи, Шевченківський відділ кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області 28 жовтня 2015 року прийняв на виконання зазначений вироку. Протягом листопада 2015 року відділом було вчинено низку заходів щодо встановлення місця знаходження засудженого, а 30 листопада 2015 року до Шевченківського відділення поліції кримінально-виконавчою інспекцією направлено подання про проведення розшукових заходів щодо засудженого.

Відповідно до ст. 166 КВК Україниу разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоча один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням, розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом внутрішніх справ у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Виходяи з наведених положень законодавства, систематичне невиконання засудженим покладених на нього судом в силу ст. 76 КК України обов`язків без поважних може бути підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення особи для відбування покарання.

Як зазначено судом, одним з обов`язків, покладених на засудженого судом, є обов`язок повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміну місця проживання.

Між тим судом встановлено, що засуджений, до якого вже застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням попереднім вироком, достеменно обізнаний про обов`язок з`явитися до кримінально-виконавчої інспекції і інформувати її про зміни в адресі проживання, знехтував цим обов`язком, змінивши місце проживання без інформування кримінально-виконавчої інспекції, а встановити місце його знаходження і доставити до суду сталося можливим лише під час здійснення розшукових заходів.

В силу ст. 75 КК України суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно із ст. 78 КК якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

З наведених норм закону випливає, що звільнення від відбування покарання з випробуванням обумовлене невчиненням нового злочину і виконанням покладених на особу обов`язків, а їхнє невиконання тягне за собою наслідки у вигляді скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення особи для відбуття призначеного судом покарання.

У зв`язку з викладеним суд доходить висновку, що за викладених обставин вимога кримінально-виконавчої інспекції ґрунтується на законі і підлягає повному задоволенню.
Керуючись ст. ст. 75, 78 КК України, ст. 166 КВК України ст. ст. 537-539, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Подання Шевченківського відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання задовольнити.
Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановленого вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2015 року, відносно ОСОБА_5 .
Направити ОСОБА_5 для відбування покарання у вигляді одного року позбавлення волі, призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2015 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

.
Суддя ОСОБА_1