Справа № 1320/1001/12 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/125/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисників - адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представників потерпілих адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляцією засудженого ОСОБА_7 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 21 липня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, раніше не судимого, військовозобов`язаного, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 24 жовтня 2011 року о 04 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем марки "Ауді-100", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ним по вулиці Окружній у м. Львові, при наближенні до перехрестя автомобільних доріг вулиць Окружна - Кульпарківська, при роботі світлофорів у режимі миготіння сигналу жовтого кольору, порушив вимоги Р 1 п. 1.5; Р 2 п. 2.3 б), д); Р 16 п.п. 16.3, 16.11; вимоги п. 2.1 Додатку 1 до Правил дорожнього руху України, а саме: рухаючись по другорядній дорозі вулиці Окружна, при виїзді на головну дорогу вулиці Кульпарківська, проявив неуважність, не врахував дорожньої обстановки та її змін, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», який був встановлений праворуч в напрямку його руху, не зупинився перед краєм перехрещення проїзної частини на перехресті нерівнозначних доріг, не надав перевагу у русі автомобілю марки «ЗАЗ TF 699 Р», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , який рухався по вулиці Кульпарківській у напрямку виїзду за межі м. Львова та наближався до даного перехрещення проїзних частин рухаючись по головній дорозі, чим своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення керованого ним транспортного засобу, автомобіля марки "Ауді-100", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з автомобілем марки «ЗАЗ TF 699 Р», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_12 . Внаслідок зіткнення обидва транспортні засоби - учасники ДТП отримали технічні пошкодження, водій автомобіля марки «ЗАЗ TF 699 Р», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 отримав легкі тілесні ушкодження, пасажир автомобіля марки «ЗАЗ TF 699 Р», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

На вирок суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляцію, в якій вказує, що даний вирок є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з однобічністю та неповнотою судового слідства, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, істотним порушенням кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону. При цьому зазначає, що районний суд порушив вимоги закону, оскільки повинен був закрити відносно нього дану кримінальну справу у зв`язку з закінченням строків давності, тобто з підстав, передбачених ст. 49 КК України.

Просить скасувати вирок суду першої інстанції та закрити відносно нього справу.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляції, думку прокурорів, потерпілої ОСОБА_9 та представників потерпілих адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які просили апеляцію засудженого задоволити частково, тобто в частині застосування до нього строків давності, розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція засудженого ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Так, як вбачається із матеріалів кримінальної справи висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обгрунтованим.

При цьому, крім показів засудженого ОСОБА_7 його вина у вчиненні інкримінованого останньому кримінально караного діяння повністю доводиться зібраними та дослідженими в ході судового розгляду матеріалами та доказами, а саме: показами потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , протоколом відтворення обстановки та обставин дорожньо-транспортної пригоди від 18.11.2011 року та схемою до такого проведеним за участю потерпілого ОСОБА_13 , протоколом відтворення обстановки та обставин дорожньо-транспортної пригоди від 18.11.2011 року та схемою до такого, проведеним за участю підсудного ОСОБА_7 , висновками експерта № 481/11 від 03.11.2011 року та № 487/11 від 07.11.2011 року, наданими на досудовому слідстві, висновками експерта № 471/11 від 27.10.-24.11.2011року та № 529/11 від 25.11.2011 року, наданими на досудовому слідстві, висновком експерта № 393/14 від 19.11.2014 - 06.02.2015 р.р., протоколом огляду місця події від 24.10.2011 року та схемою до нього, протоколом огляду і перевірки технічного стану автомобіля марки "Ауді-100", реєстраційний номер НОМЕР_1 від 24.10.2011 року, протоколом огляду і перевірки технічного стану транспорту автомобіля марки «ЗАЗ TF 699 Р», реєстраційний номер НОМЕР_2 , висновком експерта № 71/690 від 09.11.2011 року, висновком експерта № 1/689 від 10.11.2011 року, висновком експерта № 1/691 від 14.11.2011 року, висновком судової автотоварознавчої експертизи 21.12.2011 року № 4376, висновком судової автотоварознавчої експертизи 28.12.2011 року № 44999, якими підтверджено, що причиною ДТП, яка мала місце 24 жовтня 2011 року на перехресті вулиць Окружної та Кульпарківської з технічної точки зору стали ті обставини, що водій автомобіля «Ауді-100» ОСОБА_7 виїхав на смугу руху автомобіля «ЗАЗ» на такій віддалі, при якій водій ОСОБА_12 не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, колегія суддів знаходить винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведеною, оскільки, як правильно встановлено судом першої інстанції, та зазначено у вироку суду, такі докази є логічні, послідовні та нічим не спростовуються, а тому, на переконання колегії суддів, кваліфікація дій засудженого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 286 КК України є вірною, оскільки він керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості.

При цьому також судом першої інстанції, крім інших доказів, вірно покладено в основу вироку висновок комісійної судово-медичної експертизи № 393/14 від 19.11.2014 - 06.02.2015 р.р., призначеної судом, з якого вбачається, що потерпілій ОСОБА_9 внаслідок даної ДТП спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Обираючи засудженому ОСОБА_7 вид та розмір покарання, судом першої інстанції вірно враховано характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу підсудного, який вперше скоїв злочин, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, фактично визнав себе винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху, розкаявся у скоєному, що є обставинами, що пом`якшують покарання, та вірно, на думку колегії суддів, обрав покарання в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді штрафу, оскільки такий вид покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Що стосується цивільних позовів, то колегія суддів вважає, що місцевим судом вірно прийнято рішення про часткове задоволення таких та стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 та ОСОБА_12 по 2500 грн. матеріальної компенсації завданої кожному з них моральної шкоди, оскільки відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно ж до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. І районний суд вірно визнав, що позивачам ОСОБА_14 та ОСОБА_12 завдано моральної шкоди, і таку завдано виключно з вини підсудного, який скоїв ДТП.

Разом з тим, постановляючи по даній справі вирок щодо ОСОБА_7 , районний суд допустився помилки.

Так, відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, за який засуджений ОСОБА_7 та за який передбачено покарання, крім інших, у виді обмеження волі, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

І як вбачається із змісту ст.ст. 49 та 74 КК України у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності чи від призначеного покарання, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки.

А з матеріалів справи видно, що даний злочин був вчинений ОСОБА_7 24 жовтня 2011 року, тобто на час постановлення районним судом вироку, а саме станом на 21 липня 2015 року минуло більше як три роки.

У зв`язку з тим, на переконання колегії суддів, при постановленні вироку місцевий суд зобов`язаний був застосувати до ОСОБА_7 ст.ст. 49 та 74 КК України, на підставі яких звільнити останнього від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції з викладених вище підстав підлягає зміні, а засуджений ОСОБА_7 звільненню від відбування призначеного йому покарання, тобто слід частково задоволити апеляцію останнього.

Керуючись ст. ст. 362, 366, 367, 373 та 377 КПК України (1960 року), колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляцію засудженого ОСОБА_7 задоволити частково.

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 21 липня 2015 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі п. 5 ст. 74 КК України.

В решті вирок суду залишити без змін.

Головуючий :
Судді: