УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №290/1196/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника ТОВ «Харківський картон» ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський картон» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2015 року,
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 14 листопада 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про те, що 24 жовтня 2014 року невстановлена особа, проникнувши на охоронювану територію товариства з обмеженою відповідальністю «Миропільська паперова фабрика» незаконно заволоділа транспортним засобом автомобілем «Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_1 .
24 листопада 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про те, що в цей же день, близько 9 години, цим же автомобілем, який знаходився на території ТОВ «Миропільська паперова фабрика», знову заволоділи невідомі особи.
Окрім цього, 17 лютого 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про те, що 16 лютого 2015 року близько 12 години цим же автомобілем, який знаходився на території ТОВ «Миропільська паперова фабрика», знову заволоділа невстановлена особа.
Усі вищезазначені відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлень, здійснених співробітником ТОВ «Харківський картон» ОСОБА_7 .
Встановивши достатні підстави вважати, що вказані кримінальні правопорушення були вчинені однією особою (особами) прокурором було прийнято процесуальне рішення про об`єднання матеріалів досудових розслідувань щодо відомостей, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань про незаконне заволодіння автомобілем «Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_1 в одне провадження.
Під час досудового розслідування було встановлено, що 24 жовтня 2014 року автомобіль «Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_1 був використаний ОСОБА_10 , який вважав, що завдяки його службовому стану він має право користуватися цим транспортним засобом.
Надавши правову оцінку діям ОСОБА_10 та встановивши відсутність у них суб`єктивних ознак (суб`єктивної сторони) злочину, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, керівник органу досудового розслідування прийняв процесуальне рішення про закриття кримінального провадження щодо відомостей, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2014 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Окрім цього, під час досудового розслідування, було встановлено, що 24.11.2014 року та 16.02.2015 року вказаний автомобіль знаходився на території ТОВ «Миропільська паперова фабрика» та у ці дні його ніхто не використовував.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що під час досудового розслідування було достатньо повно з`ясовані обставини кримінального провадження щодо використання ОСОБА_10 автомобіля «Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_1 24 жовтня 2014 року. При цьому, встановивши наявність об`єктивних ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, керівник органу досудового розслідування дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_11 припустився фактичної помилки, вважаючи, що завдяки своєму службовому стану він мав право користуватися даним транспортом, а тому відсутня суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
Відомості про незаконне заволодіння ОСОБА_10 або будь-якою іншою особою автомобілем, законним володільцем якого є ТОВ «Харківський картон» 24 листопада 2014 року та 16 лютого 2015 року під час досудового розслідування свого підтвердження не знайшли, отже висновок начальника СВ Романівського РВ УМВС України в Житомирській області про відсутність подій кримінальних правопорушень також є правильним.
На думку апелянта, при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження судом взагалі не взято до уваги доводи про те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження не дотримано завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України щодо захисту особи, охорони її прав, свобод та неупередженого розслідування і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Апелянт зазначає, що висновок слідчого судді про те, що ОСОБА_11 припустився фактичної помилки, вважаючи, що завдяки своєму службовому стану він мав право користуватися транспортним засобом «Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_1 , а тому відсутня суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України не відповідає фактичним обставинам справи та не ґрунтується на доказах, так як ОСОБА_10 в жодному разі не був пов`язаний ані службовими, ані цивільно-правовими відносинами з його власником ( ТОВ «Фірма «Рогань»), користувачем ( ТОВ «Харківський картон»), а тому наявність у діях ОСОБА_11 ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України не викликає сумніву, так як ОСОБА_11 не мав навіть здогадного права на використання зазначеного транспортного засобу.
Також, апелянт посилається на те, що обставини заволодіння транспортним засобом 24.11.2014 року під час досудового розслідування слідчим взагалі не з`ясовувались. Слідчим не вчинено жодних слідчих дій для перевірки зазначених в заяві обставин та проведення належного досудового розслідування.
Слідчим ні 16.02.2015 року ні 17.02.2015 року о 9.50 год., о 14.40 год. місцезнаходження транспортного засобу не встановлено, що виключає твердження про відсутність події кримінального правопорушення щодо незаконного заволодіння невідомими особами транспортним засобом 16.02.2015 року.
З приводу одних й тих же подій у показах свідків є суттєві розбіжності та протиріччя, які слідчим не з`ясовані.
Тобто, слідчим не виконано ухвали слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області від 23.02.2015 року, від 28.05.2015 року, якими слідчого зобов`язано вжити всіх, передбачених законом заходів для встановлення обставин кримінального провадження 24.11.2014 р. та 16.02.2015 р., та є незрозумілим в даному випадку, чому слідчий працівників підприємства рейдера ТОВ «Миропільський папір», що чітко зазначено в протоколах допиту, в постанові видає за працівників підприємства банкрута ( ПАТ «Миропільська паперова фабрика»).
Отже в період з 24.10.2014 р. по 16.02.2015 р. слідчим, всупереч вимог нормативно правових актів, не було вжито заходів навіть з реєстрації в угон зазначеного транспортного засобу в інтегрованій пошуковій системі, що сприяло тривалому відкритому використанню автомобілю «Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_1 , особами, які всупереч волі власника та користувача заволоділи ним.
Апелянт зазначає, що слідчим не вжито усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події злочину, не проведені необхідні слідчі дії, позбавлено прав ТОВ «Харківський картон» наданих йому законодавством та передбачених ст.ст. 56,220 п.6 ст. 223 КПК України, а зібрані докази є недостатніми та суперечливими. Слідчим не вчинено в повній мірі дій, спрямованих на перевірку обставин подій зазначених в заявах ТОВ «Харківський картон» про вчинене кримінальне правопорушення 24.11.2014 р. та 16.02.2015 р, та проведення належного досудового розслідування.
Також, слідчим Романівського РВ УМВС України в Житомирській області ухвала слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області від 05.03.2015 року по справі № 290/1196/14-к не виконана, слідчий в межах своєї компетенції не вжив усіх можливих заходів для встановлення місцезнаходження та вилучення транспортного засобу «Hyundai Tucson», не провів необхідні слідчі дії, в порушення вимог ст. 220 КПК України не виконав свій обов`язок з розгляду клопотання потерпілого.
Тому висновок начальника СВ Романівського РВ УМВС України в Житомирській області підполковника міліції ОСОБА_9 про відсутність факту умисного, протиправного вилучення транспортного засобу у ТОВ «Харківський картон» суперечить змісту клопотання прокурора від 04.03.2015 року та ухвалі слідчого судді від 05.03.2015 року, а також фактичним обставинам справи.
На думку апелянта, слідчим в порушення вимог п.4 ст. 40 КПК України не виконано ряд вказівок прокурора Романівського району Житомирської області, надані йому у письмовій формі та які є обов`язковими для нього. На теперішній час місцезнаходження транспортного засобу «Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_1 не відомо, до цього часу транспортний засіб не був вилучений та переданий ТОВ «Харківський картон».
Заслухавши доповідача по справі, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський картон» ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський картон» ОСОБА_8 , вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський картон» ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Розглядаючи скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський картон» ОСОБА_8 по суті, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що начальником СВ Романівського РВ УМВС України в Житомирській області повно та всебічно, з дотриманням вимог ст.ст. 9, 93, 94 КПК України досліджено обставини провадження, а прийняте ним рішення про відсутність складу кримінального правопорушення ґрунтується на отриманих та досліджених доказах.
Вказаний висновок слідчого судді є обґрунтованим, виходячи з наступного.
Як вбачається з письмових матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування було повно та всебічно з`ясовано обставини кримінального провадження щодо використання ОСОБА_10 автомобіля
«Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_1 24 жовтня 2014 року.
Керівник органу досудового розслідування дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_11 припустився фактичної помилки, вважаючи, що завдяки своєму службовому стану він мав право користуватися даним транспортним засобом, а тому відсутня така суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, як умисне заволодіння транспортним засобом тільки з прямим умислом.
З таким висновком органів досудового розслідування, на думку апеляційного суду обґрунтовано погодився й слідчий суддя після ретельного дослідження зібраних у кримінальному провадженні даних і доказів.
Таким чином, у даному випадку, необхідно встановити на підставі зібраних доказів те, що особа розуміє, що протиправно заволодіває транспортним засобом, усвідомлює суспільну небезпеку цього діяння і бажає його вчинити. Якщо особа, у даному випадку ОСОБА_10 , тимчасово користуючись вказаним транспортним засобом допустила фактичну помилку, вважаючи, що завдяки її службовому стану, вона має право користуватися транспортним засобом, то відповідальність за цією нормою Закону, а саме ст. 289 КК України, не настає.
У цьому зв`язку, обґрунтовані юридичні висновки щодо наявності в діях ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ст. 289 КК України органи досудового розслідування мають можливість здійснити лише на підставі наданих беззаперечних даних і доказів того, що саме особа ОСОБА_10 , вчиняючи відповідні дії щодо користування автомобілем «Hyundai Tucson», розумів, що протиправно заволодіває вказаним транспортним засобом, усвідомлював соціальну небезпеку цього діяння та свідомо бажав вчинити таке діяння.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_10 фактично виконував обов`язки директора «Миропільської паперової фабрики», легітимність знаходження його на цій посаді на той момент будь-яким органом оспорена та скасована не була (протокол зборів трудового колективу «Миропільської паперової фабрики», а.п. 35).
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відомості про незаконне заволодіння ОСОБА_10 або будь-якою іншою особою автомобілем, законним володільцем якого є ТОВ «Харківський картон» 24.11.2014 року та 16.02.2015 року під час досудового розслідування свого підтвердження не знайшли.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що доводи скаржника відносно невжиття органом досудового розслідування достатніх заходів для отримання доступу до автомобіля та його повернення ТОВ «Харківський картон», є безпідставними, оскільки необхідність вчинення такої процесуальної дії була зумовлена обставинами, встановленими органом досудового розслідування на час її ініціювання.
Апеляційний суд вважає, що у матеріалах провадження містяться відповідні дані, які безпосередньо вказують на те, що обставини, які були з`ясовані стороною обвинувачення в ході подальшого розслідування, засвідчили про недоцільність вчинення цієї процесуальної дії.
У цьому зв`язку, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи, викладені в апеляційній скарзі директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський картон» ОСОБА_8 про те, що обставини заволодіння транспортним засобом 24.11.2014 року та 16.02.2015 року під час досудового розслідування слідчим взагалі не з`ясовувались.
Відмовляючи у задоволенні скарги директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський картон» ОСОБА_8 , слідчий суддя прийняв рішення відповідно до вимог КПК України та обґрунтовано прийшов до висновку про об`єктивність і обґрунтованість прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження, належним чином мотивувавши прийняте рішення.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими та безпідставними доводи ТОВ «Харківський картон» щодо не усунення слідчим протиріч в показаннях свідків щодо використання ОСОБА_10 автомобіля «Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_1 у листопаді 2014 року, оскільки під час додаткового допиту свідка ОСОБА_12 , проведеного 7 вересня 2015 року, була з`ясована причина протиріч її показань з показаннями інших свідків та встановлено, що у листопаді 2014 року ОСОБА_10 вказаним автомобілем не користувався. З вказаними висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції.
Вищевказані пояснення та покази зазначених осіб були відповідним чином досліджені та оцінені в сукупності з іншими, зібраними по справі доказами, як органами досудового розслідування так і судом першої інстанції під час розгляду скарги директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський картон» ОСОБА_8 по суті.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає доводи директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський картон» ОСОБА_8 з приводу незаконності ухвали слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області від 08.10.2015 року такими, що не знайшли свого підтвердження.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський картон» ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Романівського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2015 року за скаргою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський картон» ОСОБА_8 на постанову начальника СВ Романівського РВ УМВС України в Житомирській області підполковника міліції ОСОБА_9 від 08 вересня 2015 року про закриття кримінального провадження - без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: