Справа № 367/7760/15-к
Провадження по справі № 1-в/367/710/2015
У Х В А Л А
Іменем України
18 грудня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ІВЦ №132 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду подання начальника Ірпінського виправного центру № 132 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
в с т а н о в и в:
Начальник Ірпінського виправного центру № 132 звернувся до суду із поданням, згідно з яким просив звільнити засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання умовно-достроково. Подання мотивує тим, що засуджений ОСОБА_5 до Ірпінського виправного центру № 132 прибув 15.05.2014. Під час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе із позитивної сторони: працевлаштований на території виробництва установи, зварювальником в цеху №1, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має заохочення, стягнень не має.
В судовому засіданні представник Ірпінського виправного центру № 132 подання підтримав.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, оскільки на час звернення до суду із поданням про звільнення від відбування покарання засудженого умовно-достроково та розглядом судом цього питання, ОСОБА_5 фактично не відбув 2/3 строку покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік, встановленого Указом Президента України «Про помилування» від 05.10.2015.
Заслухавши думку учасників розгляду подання, вивчивши подання, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як передбачено п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Судом встановлено, що вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2012 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. Ухвалою Придніпровського районного суду Черкаської області від 30.03.2015р. ОСОБА_5 невідбутий частину покарання 2 роки 11 місяців 13 днів замінено на обмеження волі, зараховано у строк відбування покарання час тримання під вартою з 30.03.2015. Указом Президента України «Про помилування» від 05.10.2015 року невідбутий строк скорочено до 1 року обмеження волі.
15.05.2014 року засуджений ОСОБА_5 прибув до Ірпінського виправного центру № 132 для відбування покарання у вигляді обмеження волі.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилуванням або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватися, виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилуванням або рішенням суду.
Таким чином, перебіг покарання у виді обмеження волі починається для засудженого ОСОБА_5 з 15.05.2014 р. та враховуючи покарання визначене ухвалою Придніпровського районного суду Черкаської області від 30.03.2015р. у вигляді обмеження волі строком 2 роки 11 місяців 13 днів, та Указ Президента України «Про помилування» від 05.10.2015 року, яким невідбутий строк скорочено до 1 року обмеження волі, на момент розгляду судом питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженим невідбуто 2/3 частини покарання, яке він фактично відбуває.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що на теперішній час, законних підстав для задоволення подання начальника Ірпінського виправного центру № 132 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 немає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК, ст. 81 КК України, суд -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні подання начальника Ірпінського виправного центру № 132 щодо засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково відмовити.
На ухвалу до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом 7 днів.

Суддя: ОСОБА_1