АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 ,обвинуваченого ОСОБА_6 кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_7 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні №0000187 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,раніше судимого 15.06.2011 року Кельменецьким р/с Чернівецької області за ст.185 ч.3 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі з річним іспитовим строком, 29.09.2011 року Кельменецькимр/с Чернівецької області за ст.185 ч.3,71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, не одруженого,інваліда 3 групи, уродженця с. Оселівка, Кельменецького району, Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , за ст. 289 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 жовтня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України і йому призначене покарання у виді 5-ти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням із трирічним іспитовим строком та покладені обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_7 із проханням скасувати таке судове рішення в частині призначення покарання з підстав необгрунтованого застосування судом вимог ст.75 КК України.
Провадження№11-кп/794/351/15 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія:ст. 289 ч.2 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Посилається на те,що суд належним чином не врахував дані про особу обвинуваченого,який не працює,посередньо характеризується,не відшкодував шкоду потерпілому,раніше двічі судимий за умисні корисливі тяжкі злочини проти власності та через незначний проміжок часу після звільнення знову вчинив умисний тяжкий злочин,що свідчить про стійке небажання виправитись.

Із вказаних підстав апелянт просив ухвалити новий вирок,яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді реального позбавлення волі із застосуванням вимог ст.69 КК України,зважаючи на наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу,доводи обвинуваченого, який просив залишити вирок районного суду без змін,перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, судова колегія вважає,що така підлягає задоволенню з наступних підстав.
Районним та апеляційний судом встановлено,що 13 квітня 2015 року, близько 01 год. в м. Хотині, Чернівецької області ОСОБА_6 ,повторно таємно незаконно заволодів транспортним засобом-мопедом марки «Honda Dio»,який знаходився біля приміщення кафе-бару «Старий Млин`по вул. Шевченка, 53 та належить ОСОБА_9 ,заподіявши потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 9 тис. грн..
Висновок районного суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку,є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується доказами,які безпосередньо та повно досліджені районним судом.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом,вчинене повторно.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто із застосуванням положень ч.3 ст. 349 КПК України,відтак, вирок суду в частині доведеності винуватості та юридичної оцінки дій обвинуваченого апелянтом не оспорюється.

За таких обставин судова колегія, керуючись п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 15.05.2006 року «Про практику постановлення вироків( постанов) при розгляді кримінальних справ у апеляційному порядку`не наводить у вироку доводи на підтвердження тих висновків суду першої інстанції,які не оспорені у апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судова колегія вважає,що таких вимог суд першої інстанції дотримався не у повній мірі.

Обгрунтовуючи рішення в частині застосування вимог ст.75,76 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання,районний суд вказав на те,що враховує щире каяття у скоєному та активне сприяння обвинуваченого розкриттю злочину,стан здоров`я та правомірну поведінку ОСОБА_6 після вчинення кримінального правопорушення до моменту ухвалення вироку,а також зважив на позицію потерпілого.

Разом із тим,судом першої інстанції не враховано наступне.

Так, приймаючи рішення про застосування ст.75 КК України та звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, суд взагалі не врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину,який відповідно до положень ст.12 КК України є тяжким.

Не зважив суд і на те,що ОСОБА_6 раніше двічі судимий за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів за ст.185 ч.3 КК України,відбував покарання у місцях позбавлення волі,був звільнений умовно-достроково 20.08.2014 року та через незначний проміжок часу після відбування покарання знову вчинив умисний тяжкий злочин,отже не зробив належних для себе висновків та не виправився(а.с.28)

Також судом не враховано,що вимоги ст.75 КК України застосовувались до ОСОБА_6 при призначенні покарання за раніше скоєні злочини,однак під час іспитового строку обвинуваченим у той період був скоєний новий злочин,що свідчить про недієвість інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням для досягнення мети покарання стосовно конкретної особи-обвинуваченого ОСОБА_6 .

За викладених обставин призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України не можна визнати таким, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів та обвинуваченому слід призначити реальне покарання у виді позбавлення волі.

Відтак, вирок суду в цій частині підлягає скасуванню із ухвалення нового вироку,як те передбачено ст.ст.407,409,п.4.ч.1 ст.420 КПК України,а подана прокурором апеляційна скарга-задоволенню.

При призначенні ОСОБА_6 покарання судова колегія враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,що є тяжким,особу обвинуваченого,який неодноразово судимий за скоєння умисних тяжких корисливих злочинів.

Разом із тим,колегія зважає на те,що обвинувачений є інвалідом 3 групи,по місцю проживання характеризується посередньо,а потерпілий ОСОБА_9 просив суворо обвинуваченого не карати.

Також колегія суддів враховує,що ОСОБА_6 повністю визнав вину у скоєному,щиро розкаявся, активно прияв розкриттю злочину,а також у апеляційному суді пояснив,що частково відшкодував потерпілому матеріальну шкоду і такі обставини пом`якшують покарання.

Викладені вище обставини у їх сукупності істотно знижують ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_6 злочину та дають судовій колегії достатні підстави для застосування вимог ст.69 КК України,тобто призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі,передбаченої ч.2 ст.289 КК України,про що також просив прокурор у поданій апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,409,418,420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1(одного) року 6(шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Взяти ОСОБА_6 під варту у залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 08 грудня 2015 року.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вирок апеляційного суду може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3