АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1587/15 Справа № б/н Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - ОСОБА_1

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу прокурора прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2015 року про про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2015 року було задоволено клопотання прокурора прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська та продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, до 18 грудня 2015 року, та визначено суму застави у розмірі 48 720 гривень. У разі його звільнення з-під варти під заставу на нього повладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій; не відлучатися із м. Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; докласти зусиль до пошуку роботи.

Слідчий суддя своє рішення в частині зменешення розміру суми застави обґрунтовує тим, що з урахуванням характеризуючих даних підозрюваного, відсутності в нього джерел доходу, усталених соціальних зв`язків, вважає суму у розмірі 48 720 гривень достатньою для внесення у якості застави. Визначення такого розміру застави зумовлено також відсутністю протягом майже двох місяців досудового слідства інших епізодів кримінальних правопорушень, у яких підозрювався би ОСОБА_7 , а також тим, що майже все викрадене майно було повернуто потерпілому.

Не погодившись з даним рішенням прокурор прокуратури Самарськорго району м. Дніпропетровська подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Самарського районного суду М.Дніпропетровська від 12.11.2015 про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до 18.12.2015 включно скасувати в частині визначеної грошової суми у розмірі 48 720 грн. для внесення її в якості застави та встановити розмір застави не менше ніж 150 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає суму 182 700 грн. В іншій частині ухвалу залишити без змін. В обґрунтування своєї апеляції вказує на те, що ухвала суду незаконна з-за невідповідності висновків суду, викладених в ній, фактичним обставинам справи, в частині визначення суми застави, як умови, виконання якої зобов`язує орган попереднього ув`язнення негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти. Визначена судом «достатньою» сума застави є наближеною до мінімальної, таким його розміром не забезпечено запобігання ризикам, на які вказав прокурор у своєму клопотанні та під час розгляду клопотання, та які суд визнав доведеними, рішення суду в цій частині суперечить мотивувальній частині ухвали, де зазначено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Визначаючи розмір застави, суд послався на положення п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2015 року- 1218 грн. і вказав, що з урахуванням характеризуючих даних підозрюваного, відсутність джерела доходу, усталених соціальних зв`язків, сума у розмірі 48 720 грн. буде достатньою для внесення в якості застави. При цьому, окрім даних про особу підозрюваного, судом мало бути враховано всі вище перелічені в ухвалі суду ризики, які судом визнано доведеними як при обранні запобіжного заходу 18.09.2015 так і вказані в мотивувальній частині ухвали суду від 12.11.2015, тим самим визнані наявними, та стали підставою для застосування до ОСОБА_7 міри запобіжного заходу тримання під вартою. Однак, у порушення вимог ст. 177 КПК України, судом не враховано характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, ту обставину, що він вчинив тяжкий злочин, за який відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, можливість вчиняти інші корисливі злочини, так як злочин, за вчинення якого підозрюється ОСОБА_7 майнового характеру, вчинений у великих розмірах, а особа не має жодного джерела прибутку, а також знаходячись на волі він може впливати на свідків, яких ще не допитано в судовому засіданні, при цьому факт впливу на свідків вже мав місце, і також, перешкоджати встановленню істини по справі іншим чином, так я досудове розслідування триває. Крім того, знаючи про покарання за вчинений ним злочин, ОСОБА_7 може переховуватись від органу слідства, прокуратури та суду, а також перешкоджати виконанню процесуальних рішень іншим чином, тому не зрозуміло, які обставини врахував суд вагомими, для зміни раніше визначеної застави. Але навіть при вирішенні питання про визначення застави суд мав призначити її в максимальному розмірі, тобто не менше 80 мінімальних розмірів заробітної плати. Висновок суду про те, що сума у розмірі 48 720 грн. буде достатньою для внесення в якості застави, не обґрунтовано належним чином в ухвалі, такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, та фактично надає можливість підозрюваному внести заставу, та продовжити вчиняти інші корисливі злочини.

Заслухавши: доповідь судді; прокурора та слідчого, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, - перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, - колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги прокурора з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. А в силу ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Це клопотання повинно містити як відомості, зазначені у статті 184 цього Кодексу, а саме: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, - так і: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути це клопотання до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи прокурора викладені в його апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді в частині зменшення розміру суми застави, є безпідставними.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України, при цьому, обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики не зменшились та існують на даний час.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, а також особу підозрюваного, та об`єктивно дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, колегія суддів, з врахуванням того, що у даному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання цих ризиків, приходить до висновку про те, що слідчим суддею правильно задоволено подане клопотання та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 18 грудня 2015 року.

Що стосується визначення слідчим суддею застави, то колегія суддів вважає, що слідчий суддя, визначивши підозрюваному заставу у сумі 48 720 гривень, виконав тим самим свій обов`язок, передбачений ч.3 ст. 183 КПК України, з урахування обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу: відсутність джерел доходу; відсутність протягом досудового слідства інших епізодів кримінальних правопорушень, у яких підозрювався би ОСОБА_7 ; майже все викрадене майно повернуто потерпілому.

За думкою колегії суддів, правильність визначення слідчим суддею розміру застави, який згідно зі ст. 182 ч.4 КПК України не може бути завідомо непомірним для підозрюваного, підтверджується тим, що відповідно до вимог ухвали слідчого судді та ст. 182 ч.6 КПК України сума застави була внесена на відповідний рахунок після проголошення ухвали слідчого судді, а ОСОБА_7 був звільнений з-під варти, і з того моменту він виконує всі обов`язки покладені на нього слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі, що підтвердив слідчий в судовому засіданні, а також справно з`являвся до апеляційного суду на всі його засідання. Ці факти підтверджують обіцянку підозрюваного не ухилятись від слідства та суду та виконувати всі процесуальні обов`язки.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги вимоги статті 202 ч. 4 КПК України про те, що підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також про те, що «з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави».
Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, а в силу ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:

1) неповнота судового розгляду;

2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з вказаного вище, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2015 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 була постановлена в результаті повноти судового розгляду, висновки слідчого судді відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення кримінального процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність слідчий суддя не допустив.

Отже, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а відтак - повинна бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2015 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

--------------- ------------------ --------------

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3