АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/494/13 Головуючий в 1-й інстанції Гнатик Г.Є.
Категорія ст.125 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2013 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2013 року,

в с т а н о в и в:

вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2013 року затверджено угоду про примирення від 28 серпня 2013 року, укладену між потерпілим ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3, і останній визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України із призначенням узгодженого сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Перевіривши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2, приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, а тому підлягає залишенню без руху, з наданням потерпілому строку для усунення недоліків.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку, потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не розяснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу.

Як вбачається з апеляційної скарги, потерпілий ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог ст.474 КПК України навів у своїй скарзі лише правові норми, передбачені у цій статті стосовно порядку судового провадження на підставі угоди. Між тим, потерпілим не зазначено, які конкретно порушення цих вимог закону допустив суд при розгляді наведеної вище угоди.

Крім того, зазначаючи у мотивувальній частині скарги про призначення судом надто суворого покарання, що не узгоджується з положеннями п.2 ч.3 ст.394 КПК України, згідно з якими потерпілим може бути оскаржено вирок суду на підставі угоди про примирення, внаслідок призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, між тим, в резолютивній частині своєї скарги просить вирок скасувати, а кримінальне провадження направити на досудове розслідування, що свідчить про суперечність викладених ним доводів.

Також, в порушення вимог ч.6 ст.396 КПК України потерпілим не додана відповідна кількість копій апеляційної скарги, необхідних для надіслання сторонам кримінального провадження.

Зазначені недоліки апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_2, позбавляють суд апеляційної інстанції відкрити апеляційне провадження за його скаргою, а тому апеляційну скаргу потерпілого необхідно залишити без руху, з наданням останньому строку для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись ст. 399 КПК України,

у х в а л и в:

залишити апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2013 року, без руху.

Надати потерпілому ОСОБА_2 семиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги, для чого невідкладно направити йому копію цієї ухвали.

Одночасно розяснити потерпілому, що у разі не усунення ним недоліків в установлений строк, то згідно до вимог п.1 ч.3 ст. 399 КПК України йому буде повернута апеляційна скарга.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1