АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Номер провадження: 11-сс/796/2658/2015 Суддя 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 170КПК України Доповідач у Апеляційному суді м. Києва ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 липня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_9 , погоджене зі старшим прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинних угрупувань ГПУ ОСОБА_6 та накладено арешт на нежитлове приміщення літера «І» по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 .

Приймаючи рішення слідчий суддя виходив з того, що ГСУ МВС України проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000320, яке внесене в ЄРДР 25.04.2013р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190, ч.1 ст.358 КК України.

Вчинення кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, підтверджується відомостями, що містяться в протоколах допитів свідків, рішенні суду, договорах купівлі-продажу. Наведені відомості свідчать про те, що майно (нежитлове приміщення) є предметом кримінального правопорушення, а тому були підстави для тимчасового обмеження в розпорядженні власником цим майном.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням представник ОСОБА_8 ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді, просить її скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_7 зазначила, що ухвала слідчого судді не містить вказівки на правову підставу для накладення арешту та слідчий суддя не зазначив мету з якою наклав арешт.

Також, автор апеляції послався на те, що ОСОБА_8 є законним власником нежитлової будівлі та придбав це майно у спосіб передбачений законом.

Крім цього. представник посилається на ті обставини, що ОСОБА_8 не є підозрюваний у цьому кримінальному провадженні, про оскаржувану ухвалу дізнався лише 10 вересня 2015р.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з представлений в апеляційний суд матеріалів, в провадженні ГСУ МВС України перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000320, яке внесене в ЄРДР 25.04.2013р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190, ч.1 ст.358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що двохповерхова окремо стояча будівля за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративно-територіальної реформи в м. Києві 2001 року використовувалась як столярна майстерня КП «ЖЕК «Михайлівське».
Згідно з рішенням Шевченківської районної ради від 21.06.2007 № 260 нежитлову будівлю загальною площею 141,4 кв. м по АДРЕСА_2 , зараховано до комунальної власності територіальної громади Шевченківського району м. Києва та передано на праві господарського відання комунальному підприємству «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у місті Києві ради (на цей час КП «Керуюча дирекція Шевченківського району»).

У подальшому, невстановлені особи, у невстановлений час та в невстановленому місці підробили договір купівлі-продажу від 09.08.1995 приміщення по вул. Михайлівській, 16-А, літ. «І» в м. Києві, між ТОВ «Екопром-СП» та ОСОБА_10 , до якого внесли завідомо неправдиві відомості про укладення цього договору, його посвідчення і реєстрацію на Київській універсальній біржі.

16.12.2008р. рішенням Шевченківського районного суду м. Києва договір купівлі-продажу приміщення по вул. Михайлівській, 16-А, літ. «І» в м. Києві, між сторонами ТОВ «Екопром-СП» та ОСОБА_10 визнано дійсним, а право власності на приміщення визнано за останньою. Таким чином, внаслідок шахрайських дій невстановлених осіб право власності на нежитлове приміщення літ. «І» по АДРЕСА_1 незаконно вибуло з комунальної власності територіальної громади міста Києва та перейшло до ОСОБА_10 та у подальшому приміщення декілька разів змінювало власника, яким на цей час є ОСОБА_8

23.07.2015 р. старший слідчий в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_9 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на згадане нежитлове приміщення, яке ухвалою слідчого судді від 29.09.2015р. було задоволено.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майна перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а саме відповідність майна положенням ч.2 ст.167 КПК України, наявність даних про належність майна ОСОБА_8 , розумність та співрозмірність обмеження права власності останнього, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Посилання апелянта на відсутність в ухвалі слідчого судді посилання на правову підставу для накладення арешту є помилковими, оскільки в ухвалі міститься посилання на положення ч.2 ст.167 КПК України, а саме на те, що нежитлове приміщення є предметом кримінального правопорушення, що в цьому випадку і дає право на тимчасове обмеження у розпорядження власником його майном, як посилковим є і посилання на відсутність у ОСОБА_8 статусу підозрюваного, що унеможливлює накладення арешту, оскільки накладення арешту відповідно до положень ч.2 ст.167 КПК України не вимагає такого статусу у власника майна.

Доводи апеляційної скарги щодо законності набуття ОСОБА_8 права власності на нежитлове приміщення у цьому випадку не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки арешт є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження та за результатами його застосування не вирішується питання права власності на арештоване майно.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 липня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_9 та накладено арешт на нежитлове приміщення літера «І» по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_8 - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4