Справа № 460/1497/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2015м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові справу у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000354 від 11 грудня 2014 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матків Турківського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2014 року, ОСОБА_4 призваний під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. В цей же день ОСОБА_4 вибув для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 , де наказом командира військової частини від 22.05.2014 року №114 зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначений на посаду водія 1 автомобільного взводу підвозу боєприпасів роти матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення бригади.

Відтак, з моменту відправлення у військову частину НОМЕР_1 , ОСОБА_4 набув статус військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

У відповідності до плану відмобілізування та приведення військової частини НОМЕР_1 у бойову готовність та на виконання вимог наказу командира, військову частину НОМЕР_1 з 10 червня 2014 року переведено на умовне найменування воєнного стану військова частина польова пошта НОМЕР_2 .

03 листопада 2014 року, о 15.00 год., солдат ОСОБА_4 самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та не переслідуючи мету назавжди ухилитись від військової служби, без дозволу командира самовільно залишив територію військової частини.

30 квітня 2015 року, солдат ОСОБА_4 самостійно прибув у військову прокуратуру Львівського гарнізону та в той самий день повернувся у військову частину - польова пошта НОМЕР_2 для проходження військової служби, про що доповів своєму командуванню та приступив до виконання обов`язків військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину визнав повністю та дав суду показання, що він дійсно 03.11.2014 року без дозволу командира, самовільно залишив територію військової

-2-

частини в якій проходив військову службу за сімейними обставинами, однак 30 квітня 2015 року самостійно повернувся і приступив до виконання службових обов`язків.

В даний час в скоєному він щиро розкаюється, розуміє, що вчинив протиправні дії. Просить суворо його не карати, не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість стверджується зібраними в ході досудового та судового слідства доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000354 від 11 грудня 2014 року та матеріалах судової кримінальної справи №460/1497/15-к. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому провадженні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового провадження. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даними нормами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, положень п. 4 ч.1, п. п. 1, 3 ч.3 ст. 24 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу діючи умисно, будучи військовослужбовцем, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби, без дозволу командира, 03.11.2014 року, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) та без поважних причин перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тобто понад один місяць і підлягає відповідальності за ч. 3 ст.407 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , як пом`якшуючі вину обставини, суд визнає те, що він сам з`явився із зізнанням, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в скоєному розкаявся.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не добуто.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, в той же час щиро розкаюється у вчиненому, сам з`явився із зізнанням, сприяв органам досудового розслідування у швидкому розкритті злочину, брав участь в проведенні антитерористичної операції на сході України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до ст.76 КК України, під час іспитового строку зобов`язати засудженого ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

-3-
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.
Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: