Справа № 375/27/14-к
Провадження № 1-кс/375/4/14

У Х В А Л А
про скасування постанови про закриття
кримінального провадження

14.01.2014 року слідчий суддя Рокитнянського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , слідчого СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України у Київській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України у Київській області ОСОБА_5 від 25.12.2013 року

про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000785 від 10.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із даною скаргою, якою просить скасувати постанову слідчого СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України у Київській області ОСОБА_5 від 25.12.2013 року про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.125 КК України. В обгрунтування скарги посилається на те, що 10.10.2013 року близько 13.00 години в смт.Рокитне по вул..Лагерна ОСОБА_6 кинув камінець у його матір ОСОБА_7 , який на разі влучив йому у ліву лопатку, спричинивши йому тим самим легке тілесне ушкодження. З цього приводу він подав 10.10.2014 року до Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області заяву про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності. Було відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.125 КК України, щодо якого було внесено відомості до ЄРДР 10.10.2013 року за № 0000785 і в процесі досудового розслідування якого було вчинено ряд слідчих дій. Разом з тим, 25.12.2013 року була винесена постанова про закриття вказаного кримінального провадження, яку він вважає необґрунтованою. При цьому посилається на те, що невизнання ОСОБА_6 своєї вини, обставину чого слідчий поклав в основу постанови, не спростовують отримані у справі докази, якими є: висновок експерта № 126 від 18.10.2013 року; протокол допиту ОСОБА_3 від 12.12.13 (а.с. 17); протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 14.10.2013 року (а.с. 26); протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 14.10.2013 року (а.с. 29); протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 12.12.2013 року (а.с. 34); протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 12.12.2013 року (а.с. 37); протокол одночасного допиту осіб від 16.12.2013 року (а.с. 39); протокол проведення слідчого експерименту від 18.12.2013 року (а.с.48); висновок експерта № 134-Д від 24.12.2013 року. Зазначає, що ОСОБА_6 навмисно завів слідство в оману щодо обставин справи і на що вказує перебіг його показів. Так, у своїх показах від 15.10.2013 року (а.с.25) останній заявляв, що на момент виходу зі свого двору у нього в руках був камінець, тоді як у своїх показах від 16.12.2013 року він вже заперечив цю обставину, а слідчий критично це не оцінив. Визнає, що на той час у ОСОБА_6 не було мотивів для заподіяння йому удару камінцем, оскільки фактично останній замахувався на його матір, проте промахнувся і камінь полетів у нього та при ухиленні шляхом відвертання влучив йому у ліву лопатку.
Вважає, що слідчий не надав належної оцінки висновкам судово-медичного експерта щодо обставин заподіяння йому тілесних ушкоджень, в ході досудового слідства не вжив заходів для виявлення та допиту очевидців події, а відтак не вжив заходів для об`єктивного встановлення всіх обставин справи та необгрунтовано прийшов до висновку про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_9 скаргу підтримав за викладених у ній обставин та підстав і просив задовольнити. Також уточнив, що незаконність постанови полягає в тому, що слідчим не було надано оцінки всім отриманим у справі доказам. Він особисто до слідчого із письмовими клопотаннями не звертався.
Підтримав позицію свого довірителя і представник скаржника адвокат ОСОБА_4 ..
Слідчий СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 , постанова якого оскаржується, скаргу ОСОБА_9 вважає необґрунтованою та просить у задоволенні останньої відмовити. На разі, погодився, що висновок оскаржуваної постанови є неповним і оскаржувана постанова не може вважатися законною та обґрунтованою по причині відсутності оцінки отриманим у справі доказам, якими є покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ..
Заслухавши скаржника, його представника, слідчого СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000785 від 10.10.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.1, 2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до вимог ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, а сам процес доказування полягає доказування у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Обовязок доказування вказаних обставин за вимогами статті 92 згаданого Кодексу, за винятком доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. В даному випадку такий обов`язок покладався на слідчого СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 , який під час досудового розслідування у відповідності до ст.99 КПК України мав перевірити всі обставини по факту нанесення ОСОБА_9 умисного легкого тілесного ушкодження і в тому числі шляхом оцінки кожного отриманого доказу зокрема з точки зору їх належності та допустимості і оцінки їх в сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку та усунення наявних в них протиріч. Так, маються явні протиріччя щодо обставин події кримінального правопорушення з огляду на покази Свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , ОСОБА_10 .. На разі, останні в ході досудового розслідування кримінального провадження не усунуті і слідчим в оскаржуваній постанові не зазначено мотивів надання переваги показам ОСОБА_6 та ОСОБА_10 .. Поза увагою слідчого залишилися також бути протиріччя у наявних у матеріалах провадження поясненнях та показах самого ОСОБА_6 щодо наявності у руках останнього на час події камінця, з яким він робив зауваження ОСОБА_7 ..
На разі, слідчим СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 вказані вимоги закону в повному обсязі виконані не були і що на переконання суду не давало йому підстав для закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Більше того, зі змісту резолютивної частини оскаржуваної постанови не зрозуміло в діянні яких осіб відсутній склад кримінального правопорушення і якого саме, оскільки про це прямо в ній не зазначено і що вказує на неповноту висновків досудового розслідування.
Викладене в сукупності дає суду підстави стверджувати про однобічність та неповноту проведеного досудового розслідування. Обставини кримінального провадження, передбачені ст.91 КПК України, залишаються бути нез`ясованими у повному обсязі, слідством не надано оцінки кожному отриманому доказу зокрема з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку і у зв`язку із чим оскаржувана постанова не може вважатися законною та підлягає скасуванню і що узгоджується з положеннями ст.307 КПК України.
Позиці слідчого щодо відмови у задоволенні скарги з огляду на визнання ним неповноти висновку оскаржуваної постанови та необґрунтованості постанови суд вважає безпідставною.
Під час досудового розслідування кримінального провадження органу досудового слідства необхідно більш вимогливо поставитися до виконання вимог ст.ст. 91, 92, 99 КПК України щодо збирання та послідуючої оцінки отриманих у кримінальному провадженні доказів з дотриманням вимог статті 94 вказаного Кодексу (Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.) з огляду на викладені у даній постанові виявлені порушення при провадженні досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 9, 89, 91-93, 95, 99, 225, 303, 306, 307 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скасувати винесену 25.12.2013 року слідчим СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000785 від 10.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Копію даної постанови направити до відома та відповідного реагування прокурору Рокитнянського району Київської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1