Справа № 517/973/15-к
Провадження № 1-кп/517/110/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2015 року смт. Фрунзівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Фрунзівка кримінальне провадження, внесене 05.10.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області, українця, громадянина України, не працюючого, із повною загальною середньою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 05.10.2015 року, біля 01 год. 30 хв., знаходячись у будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , де під час сварки з своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень, наніс останній декілька ударів руками та ногами по голові та тулубу, чим завдав їй тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів обличчя та верхнього лівого плеча.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 66 від 06.10.2015 року у ОСОБА_5 є в наявності тілесні ушкодження у вигляді крововиливів обличчя, та верхнього лівого плеча.

Вказані ушкодження не були небезпечні для життя в момент спричинення, мають незначні, швидкоплинні наслідки, які тривали не більше 6 днів і по цьому критерію, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені злочину визнав та суду пояснив, що 05.10.2015 року перебуваючи в будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , в ході сварки із ОСОБА_5 , наніс останній декілька ударів по голові та тулубу. Обвинувачений суду повідомив, що він у вчиненні вказаного злочину розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 05.10.2015 року її колишній чоловік ОСОБА_6 в будинку, що розташований по АДРЕСА_1 наніс їй тілесні ушкодження.

Судом дослідженні наступні докази, надані прокурором під час судового провадження.

Так, з висновку судово-медичної експертизи № 66 від 06 жовтня 2015 року вбачається, що у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді крововиливів обличчя, та верхнього лівого плеча. Вказані ушкодження не були небезпечні для життя в момент спричинення, мають незначні, швидкоплинні наслідки, які тривали не більше 6 днів і по цьому критерію, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Дані ушкодження могли бути нанесені твердим предметом, яким міг бути кулак, нога та інші подібні предмети.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження іншихдоказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз вказаних доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_6 є доведеною, оскільки підтверджена показаннями обвинуваченого, потерпілої та письмовими доказами у справі, які узгоджуються між собою. Вказані докази суд приймає до уваги як належні та допустимі, та вважає їх достатніми для висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 .

Так, обвинувачений ОСОБА_6 повідомив суду всі обставини вчинення злочину, його об`єктивні дії, які підтверджують наявність умислу в його діях на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 . Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно 05.10.2015 року умисно наніс ОСОБА_5 тілесні ушкодження.

Вказані показання повністю узгоджуються з показаннями потерпілої, яка підтвердила обставини повідомлені обвинуваченим щодо способу, часу, місця вчинення злочину, характеру та локалізації ударів, механізму отримання нею тілесних ушкоджень, та висновком експерта, яким підтверджено отримання потерпілою легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, вважає, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_6 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.При цьому суд також враховує думку потерпілої, яка просить призначити обвинуваченому суворе покарання.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Фрунзівської ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_6 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки Фрунзівської ЦРЛ від 12.10.2015 року ОСОБА_6 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.
З характеристики наданої за місцем проживання обвинуваченого вбачається, що за період проживання скарг та повідомлень на його адресу не надходило.
З вимоги ІЦ ГУМВС України в Одеській області від 09.10.2015 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, про що свідчать його показання в судовому засіданні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

З урахуванням конкретних обставин справи, думки потерпілої, особи обвинуваченого, який ніде не працює, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді громадських робіт у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 125 КК України.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. 125 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначити ОСОБА_6 покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: