Провадження №: 1-кп/752/817/14
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2014 року Голосіївський районний суд м.Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0007941 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області, Віньковецького району, с. Зоряне, українця, громадянина України, одруженого, освіта незакінчена вища, працюючого водієм в ДП Кюне - Нагель, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 14.09.2014 року, приблизно о 19.00 годині, ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: м. Київ, пр-т Глушкова, 10, біля АЗС КЛО, помітив припаркований автомобіль ГАЗ 53 АЦПТ 3,7 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_4 . Скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, обвинувачений підійшов до вищевказаного автомобіля, шляхом вільного доступу відчинив двері, які були не замкнені на ключ, проник до салону автомобіля та сів за кермо. Перебуваючи в салоні вищевказаного автомобіля, ОСОБА_5 , поворотом ключа, що знаходився в замку запалювання, запистув двигун та зник на вказаному автомобілі з місця вчинення злочину. В подальшому проїхавши на вказаному автомобілі близько 40 метрів, обвинувачений був затриманий водієм вказаного автомобіля ОСОБА_6 .

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 визнається судом винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом.

06 листопада 2014 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення, згідно якої ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, щиро розкаявся, просив вибачення.

Також сторонами було узгоджено покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 289 КК України, у виді 3 років позбавлення волі, з застосуванням вимог ст. 75 КК України звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію. Після чого, обвинуваченому було роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання такої угоди.

Згідно з вимогами ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Надана суду угода про примирення у вказаному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Таким чином, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 які просили затвердити угоду про примирення, думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

А також з`ясувавши те, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд прийшов до висновку ухвалити у даному кримінальному провадженні вирок, яким затвердити угоду про примирення, визнавши ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді 3 років позбавлення волі, із застосуванням вимог ст. 75 КК України звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 2 роки, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати на проведення дактилоскопічної експертизи № 867 від 16.09.2014 року у розмірі 393, 12 грн., - покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні не обирався. Проте, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, до вступу вироку в законну силу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 473,474 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, укладену 06.11.2014 року, у кримінальному провадженні №0007941 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Згідно зі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Судові витрати на проведення дактилоскопічної експертизи № 867 від 16.09.2014 року у розмірі 393, 12 грн., стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави.

Обрати ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу.

Відповідно до вимог п. п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: на першу вимогу прибувати до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва протягом 30 днів з дня проголошення через Голосіївський районний суд міста Києва

Суддя ОСОБА_1