УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м.Хмельницький 24 вересня 2015 року
ВСТАНОВИВ:
З матеріалів кримінального провадження слідує, що приблизно наприкінці весни 2010 року ОСОБА_5 , будучи викладачем правознавства Хмельницького кооперативного торгівельно-економічного інституту і Хмельницького університету управління і права, діючи з корисливих мотивів у власних інтересах та інтересах третіх осіб, вступив у злочинну змову з жителем с. Лісові Гринівці Хмельницького району ОСОБА_6 на незаконне придбання права громадян на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та заволодіння чужим майном землями Михайлюцької сільської ради Шепетівського району, Стуфчинецької, Ружичанської та Шаровечківської сільських рад Хмельницького району, шляхом обману і зловживання довірою мешканців Хмельницької області, студентів навчальних закладів та підлеглих йому працівників Управління у справах сім`ї, молоді та спорту Хмельницької ОДА.
Так, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що відповідно до п. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання, та, відповідно до ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га, розробив злочинну схему по незаконному придбанню права громадян на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та заволодіння чужим майном.
Відповідно до розробленого злочинного плану, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 займався пошуком осіб, на ім`я яких можна було б оформити право власності на земельні ділянки, вводив їх в оману щодо необхідності оформлення документів на земельні ділянки та їх передачу іншим особам, зловживав їх довірою та організовував подачу в державні органи документів на виділення земельних ділянок і оформлення відповідних документів про передачу права власності на земельні ділянки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 та ОСОБА_6 ..
23.09.2015 при затриманні підозрюваного ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді в ході особистого обшуку у нього тимчасово вилучено мобільний телефон марки «Леново А850», білого кольору в чорному чохлі в якому міститься картка мобільного оператора «Київстар» на номер телефону НОМЕР_1 .
Досудовим слідством встановлено, що вищевказаний засіб мобільного зв`язку з карткою мобільного оператора «Київстар» використовувалися підозрюваним ОСОБА_5 у його злочинній діяльності, зберіг на собі сліди вчинення злочину та щодо якого за рішенням суду може бути застосовано конфіскацію.
Крім того, в ході досудового слідства встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_5 перебуває ? квартири АДРЕСА_1 .
У зв`язку з тим, що тимчасово вилучені предмети мають доказове значення в даному кримінальному провадженні, а у випадку їх повернення власнику можуть бути знищені, втрачені або пошкоджені та з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного виникла необхідність в накладенні арешту на зазначене в клопотанні майно.
24 вересня 2015 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором про накладення арешту на вищевказане майно, з метою забезпечення можливої конфіскації даного майна.
Розглянувши подане клопотання, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 169 КПК України:
Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
- за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
- за ухвалою слідчого судді або суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
- у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України.
Як вбачається із змісту ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, можливості відчужувати певне його майно, а також заборону розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Метою арешту майна є забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Наведене дає правові підстави для накладення арешту на зазначене майно.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України,-
Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на особисте майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме:
- вилучений 23.09.2015 під час обшуку мобільний телефон марки «Леново А850», білого кольору в чорному чохлі в якому міститься картка мобільного оператора «Київстар» на номер телефону НОМЕР_1 .
- ? квартири АДРЕСА_1 ,
у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування наведеним майном.
Відповідно до вимог ст.164 та ст.166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Копії ухвали надіслати заінтересованим особам.
Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення або отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя