Справа №478/1193/14-к 19.02.2015 19.02.2015 19.02.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючої судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2015 року, якою

ОСОБА_5 відмовлено у відкритті провадження по його скарзі на неправомірні дії дільничного інспектора Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області з винесення висновку про припинення перевірки від 19 січня 2015рю та скасування даного висновку

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

скаржник ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у відкритті провадження за його скаргою скасувати, визнати неправомірними дії керівника слідчого відділу Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області щодо визначення слідчого, який зобов`язаний здійснювати досудове розслідування. Скасувати висновок дільничного інспектора Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_7 від 19.01.2015 року, а матеріали провадження направити прокурору Казанківського району Миколаївської області для подальшої перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог ст.214 КПК України.

Провадження № 11сс/784/76/15 року слідчий суддя: ОСОБА_8

Категорія: відмова у відкритті Доповідач апеляційного суду : ОСОБА_1

провадження

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою суду відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на неправомірні дії дільничного інспектора Казанківського РВ УМВС України

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляцію.
Заявник ОСОБА_5 в апеляційній скарзі наводить своє тлумачення вимог ч.2 ст.9, ч.1 ст.214, ст.284 КПК України. Посилаючись на особисту зацікавленість судді у результатах розгляду справи, вказує на порушення ним вимог ч.2 ст.8, ст.55 Конституції України щодо забезпечення права звернення на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної.

Вважає, що слідчий суддя був зобов`язаний дати правову оцінку діям керівника органу досудового розслідування щодо проведення дільничним інспектором (не уповноваженою особою) перевірки поданої ним заяви від 17.01.2015 року про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.291 КК України. При цьому вважає, що такі дії дільничного інспектора суперечать вимогам ч.3 ст.214 КПК України, оскільки здійснення досудового розгляду до внесення відомостей до Єдиного реєстру або без такого внесення не допускається.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Суд вказав, що за результатами перевірки заяви ОСОБА_5 про колективне вживання спиртних напоїв керівниками служб Казанківської РДА в робочий час в приміщенні Держземагенства, дільничним інспектором Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_7 постановлено висновок, про припинення подальшої перевірки з посиланням на відсутність в діях певних осіб ознак кримінального правопорушення , передбаченого ч.1ст.291 КК України (перевищення повноважень начальника відділу Держземагенства у використанні цього приміщення).

Мотивуючи своє рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , слідчий суддя послався на положення ч.1 ст.110 КПК України, зазначивши, що висновок ДІМ ОСОБА_7 від 19.01.2015 року не є процесуальним рішенням, віднесеним до рішень органів досудового розслідування, які підлягають оскарженню. Та, крім того, відповідно положень ст.303 КПК України, дільничний інспектор міліції не є тією службовою особою, рішення якої можуть бути оскаржені.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви прийнятого рішення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який вважав рішення суду законним та обґрунтованим, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно положень ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим кодексом.

Положеннями п.п.1-8 ч.1 ст.303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню не досудовому провадженні.

Зокрема, п.1ч.1 ст.303 передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із змісту ст.214 КПК України вбачається, що обов`язок внесення заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, або після виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, покладено лише на слідчого та прокурора.

Таким чином, мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя обґрунтовано послався на вимоги ст. 303 КПК України, так як вказаною нормою не передбачено оскарження рішення, винесеного дільничним інспектором міліції.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на наведене, прийняте слідчим суддею рішення відповідає вимогам ч.1 ст.303, ч.4 ст.304 КПК України, належним чином мотивоване, а тому є законним та обґрунтованим.

Твердження апелянта про те, що в даному провадженні суд зобов`язаний був дати оцінку діям керівника органу досудового розслідування є безпідставними, оскільки, такі вимоги апелянт у своїй скарзі до суду першої інстанції не заявляв, а рішення суду прийняте в межах скарги.

Не обґрунтованим є твердження апелянта про порушення судом ч.2ст.8, ст.55 Конституції України, оскільки, порядок вирішення питань, які порушує у своїй скарзі Масляний, регламентований діючим кримінальним процесуальним законодавством, і яким скаржник не скористався.

Голослівними також колегія суддів вважає твердження апелянта про особисту зацікавленість слідчого судді у результатах розгляду скарги.

Прохання апелянта про визнання неправомірними діями керівника слідчого відділу Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області щодо визначення слідчого, який зобов`язаний здійснювати досудове розслідування та про скасування висновку дільничного інспектора Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_7 і направлення матеріалів справи прокурору Казанківського району Миколаївської області для подальшої перевірки розгляду апеляційним судом у цьому провадженні не підлягає, оскільки, з такими вимогами ОСОБА_5 до суду першої інстанції не звертався.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2015 року, якою ОСОБА_5 відмовлено у відкритті провадження по його скарзі на неправомірні дії дільничного інспектора Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області з винесення висновку про припинення перевірки від 19 січня 2015рю та скасування даного висновку,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сиди з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Головуюча

Судді: