Справа № 569/6463/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.08.2015

Рiвненський мiський суд Рівненської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого

ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0006812 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Одеса, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, учня 3-го курсу Квасилівського професійного ліцею, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

31 жовтня 2014 року близько 10 години неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік приміщення Рівненського базового медичного коледжу по вулиці Мірющенка,53 в місті Рівне, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи відкрито, шляхом ривка вибив з рук потерпілого ОСОБА_7 та в подальшому заволодів мобільним телефоном марки «LG P-705» вартістю 911,25 гривень, в якому знаходились сім-картка мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 гривень та карта пам`яті «Transcend 16 Gb» вартістю 200 гривень, що належали неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальні збитки на загальну суму 1136,25 гривень.

Пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення суд визнає доведеним і кваліфікує його дії за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), та визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні вказаного злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і підтвердив, що дійсно, при зазначених у вироку обставинах, діючи відкрито, вибив з рук потерпілого мобільний телефон та заволодів цим телефоном. В подальшому мобільний телефон потерпілого продав через свого знайомого ОСОБА_8 . Щиpо розкаюється і шкодує про вчинене.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його винність у вчиненні інкримінованого злочину повністю доведена доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду.

Як слідує з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 грудня 2014 року, потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_4 серед інших осіб і вказав на нього, як на особу, яка 31 жовтня 2014 року відкрито викрала в нього мобільний телефон марки «LG P-705» (а.с.17-19).

Мобільний телефон потерпілого 24 листопада 2014 року був добровільно виданий працівникам міліції ОСОБА_8 , про що свідчить заява ОСОБА_8 (а.с.30).

Виданий ОСОБА_8 мобільний телефон потерпілого в ході досудового розслідування був оглянутий, визнаний речовим доказом, приєднаний до матеріалів кримінального провадження та переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, про що свідчать протокол огляду місця події від 15 грудня 2014 року, постанова про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 16 січня 2015 року та квитанція про отримання на зберігання речових доказів від 24 квітня 2015 року (а.с.58,60,61).

Як слідує з висновку експерта від 14 січня 2015 року № 811, вартість телефону марки «LG P-705», який належить потерпілому, станом на 31 жовтня 2014 року могла становити 911,25 гривень (а.с.51-53).

Оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку про доведеність пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення.

Пpи пpизначеннi покаpання суд вpаховує, що ОСОБА_4 вчинив умисний злочин проти власності, який, вiдповiдно до ст.12 КК Укpаїни, є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покаpання, суд визнає щиpе каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покаpання, судом не встановлено.

Що стосується особи обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався, злочин вчинив вперше, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, виключно позитивно характеризується за місцем навчання.

Вpаховуючи тяжкiсть вчиненого злочину, його наслiдки, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покаpання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також iншi обставини справи, суд дiйшов висновку пpо необхідність та доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.

Крім того, вpаховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 та визнаючи сукупнiсть пом`якшуючих покаpання обставин такими, що iстотно знижують ступiнь тяжкостi вчиненого ним злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, суд вважає необхiдним застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ч.1 ст.69 КК Укpаїни i призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.186 КК України.

По справі законним представником потерпілого ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 (свого сина) заявлено цивільний позов до законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування завданої злочином матеріальної та моральної шкоди, в якому він просить стягнути з ОСОБА_5 на свою користь майнову шкоду в сумі 1435,00 гривень та моральну шкоду в сумі 5000 гривень.

Суд вважає, що цивільний позов представника потерпілого задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Лише у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Враховуючи положення ст.1179 ЦК України, позовні вимоги законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, вчиненим ОСОБА_4 , до законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає безпідставними.

Крім того суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 , який на час вчинення злочину був неповнолітнім, ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг вісімнадцяти років.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Враховуючи вік та майновий стан обвинуваченого, який не працює і не має власних доходів, суд вважає необхідним звільнити його на підставі ст.119 КПК України від оплати процесуальних витрат, а саме, витрат, пов`язаних із залученням експерта в розмірі 196 гривень 56 копійок.

Керуючись ст.ст.369-371,374,376,475,392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, і, застосувавши ч.1 ст.69 КК України, призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

В цивільному позові представника потерпілого ОСОБА_7 до законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином відмовити.

Речовий доказ по справі - мобільний телефон марки «LG P-705», переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області (а.с.60), - повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Витрати, пов`язаних із залученням експерта в розмірі 196 гривень 56 копійок, компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до апеляцiйного суду Рiвненської областi через Рiвненський мiський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1