Провадження № 1/2517/116/12
Єдиний унікальний № 2517/3742/12
ВИРОК

Іменем України

30 березня 2012 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого-судді Циганка М.О., при секретарі Чміль С.І., за участю прокурора Назаренка О.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, розлученого, перебуваючого в фактичних шлюбних відносинах, працюючого ТОВ «ОСОБА_2Т.Д.», в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.-

встановив:

21 березня 2006 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області було винесено рішення про стягнення з підсудного аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки Алли ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 лютого 2006 року і до досягнення дитиною повноліття.

Підсудний ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), внаслідок чого згідно з розрахунком заборгованості по аліментах відділу ДВС Прилуцького міськрайонного управління юстиції заборгованість підсудного по аліментах станом на 01.12.2012 року складає 16142 грн. 46 коп.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе в скоєному злочині визнав повністю, щодо фактичних обставин справи та суми заборгованості по аліментах не заперечував, зокрема дав показання суду, він знав, що 21 березня 2006 року Прилуцьким міськрайонним судом було ухвалено рішення про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки Алли ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що повинен був кожного місяця сплачувати аліменти на утримання доньки . На даний час підсудний працює в ТОВ «ОСОБА_2Т.Д.» м. Прилуки, про своє місце роботи державну виконавчу службу не повідомляв, з зароблених коштів відрахувань на сплату аліментів більше року не надавав оскільки мало заробляє і коштів не вистачало навіть для себе, витрачав такі на власні потреби, та потреби нової сімї, в якій проживає. На його адресу місця проживання, неодноразово надходили листи від Державного виконавця про необхідність своєчасної сплати аліментів, та погашення існуючої заборгованості по ним, як і про можливій о притягнення підсудного до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів. Просить суд суворо не карати .

Потерпіла по справі ОСОБА_3 в судове зсідання не зявилася, але згідно адресованої до суду заяви свої показання надані на досудовому слідстві підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати в її відсутності, щодо покарання підсудному покладається на розсуд суду .

Відповідно до ч. З ст. 299 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом підсудного, та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу підсудного. Зміст цих обставин вірно розуміється підсудним та іншими учасниками судового розгляду та немає сумнівів стосовно добровільності та істинності їх позиції, розяснено що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку .

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів суд знаходить винність підсудного ОСОБА_1 в предявленому обвинуваченні повністю доведеною і його дії необхідно

кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд визнає щире каятт- та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

При обранні міри покарання підсудному суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину. який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, вчинив умисний злочин, особу винного та його позицію до вчиненого, характеризується за місцем проживання з позитивної сторони (а.с.39), розлученого, перебуваючого в фактичних шлюбних відносинах . працюючого, у лікаря - психіатра та наркодиспансері на обліку не перебуває (а.с. 37, 38), в силу ст.89 КК України раніше судимого (а.с.41 зв.), і вважає за можливе призначити йому покаранню яке буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у вин громадських робіт.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст. ст. 299, 323, 324 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 України, і призначити йому покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той самий строк з моменту вручеь йому копії вироку.

Суддя М.О.Циганко