Справа № 592/9108/15-к
Провадження № 1-кп/592/476/15
УХВАЛА

23 вересня 2015 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора прокуратури м. Суми ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , неповнолітнього ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , представника служби у справах дітей ОСОБА_9 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження про застосування примусових заходів виховного характеру відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, -

встановив:
В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_6 .

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив, що кримінальне провадження повинно бути призначене до судового розгляду із-за відсутності підстав для його повернення.
Інші учасники кримінального провадження погодилися з думкою прокурора.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру підлягає поверненню прокурору із-за невідповідності вимогам, передбаченим КПК України, з наступних підстав.
Так, згідно ст. 498 КПК України, - кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 499 КПК України, - досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом. Таке досудове розслідування здійснюється слідчим, який спеціально уповноважений керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх. Під час досудового розслідування проводяться необхідні процесуальні дії для з`ясування обставин вчинення суспільно небезпечного діяння та особи неповнолітнього. Участь захисника у кримінальному провадженні є обов`язковою. За наявності достатніх підстав вважати, що особа, передбачена статтею 498 цього Кодексу, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, вона може бути поміщена у приймальник-розподільник для дітей на строк до тридцяти днів на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої за клопотанням прокурора згідно з правилами, передбаченими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя, суд зобов`язані відмовити у поміщенні особи у приймальник-розподільник для дітей, якщо прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що особа може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу, та що жоден із більш м`яких заходів не може запобігти цьому. Строк тримання особи у приймальнику-розподільнику для дітей може бути продовжено ухвалою слідчого судді, суду ще на строк до тридцяти днів. Питання скасування чи продовження строку тримання особи у приймальнику-розподільнику для дітей вирішується в порядку, передбаченому для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою відповідно. За відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Тобто, клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру повинно відповідати по змістуобвинувальному акту, який в свою чергу повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком до обвинувального акту, який складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Вимоги до реєстру матеріалів досудового розслідування визначені у статті 109 КПК України. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити повний опис усіх без виключення дій і прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування. Порушення вимог закону щодо повноти змісту реєстру матеріалів досудового розслідування, є одним з критеріїв невідповідності обвинувального акту ст. 291 КПК України.
У порушення п. 3 ч. 2 ст. 99, ст. 104, ч. 2 ст. 276 КПК України у доданому до клопотанняпро застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені всі процесуальні дії, які були проведені в ході досудового розслідування. Зокрема, не зазначено про невідкладне повідомлення малолітнього ОСОБА_6 про його права, передбачені ст. 42 КПК України, та про роз`яснення його прав під час досудового розслідування.
У відповідності з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Суд зазначає, що істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 412 КПК України, є порушення, яке позбавило чи обмежило підозрюваного чи обвинуваченого у здійсненні права на захист, перешкодило чи могло перешкодити суду всебічно, повно та об`єктивно розглянути справу й постановити законне та обґрунтоване судове рішення.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. ст. 109, 276, 291 КПК України, допущені органом досудового слідства порушення кримінального процесуального закону мають суттєве значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення в даній справі, а тому підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ст. ст. 314, 315, 498, 499, 291 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього ОСОБА_6 повернути прокурору м. Суми із-за невідповідності вимогам, передбаченим КПК України.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1