У Х В А Л А
27 листопада 2015 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження прокурора прокурора тури м. Біла Церква ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: земельну ділянку за кадастровим номером :03:009:0018, площею 0,12га; житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа -131,4 кв.м, житлова площа 67,1 кв.м.; транспортний засіб MITSUBISHI GALANT, державний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , СXX001753 в кримінальному провадженню № 0000221 від 06.08.2015 року, порушеному за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
24.11.2015 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 . В своєму клопотанні слідчий посилається на наступне. У провадженні Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000221 від 06.08.2015 за фактом вимагання службовими особами юридичної особи приватного права неправомірної вигоди, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.08.15 до управління ПЗСЕ ГУМВС України в Київській області звернувся гр. ОСОБА_7 із заявою про вимагання посадовими особами Білоцерківської філії по експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз» (далі БЦ ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз») ОСОБА_8 та ОСОБА_4 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 12 521 гривень. Так встановлено, що у січні 2015 року до начальника БЦ ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» ОСОБА_8 звернувся ОСОБА_7 , з приводу проведення газифікації нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , та яке перебуває у власності ОСОБА_7 і його сестри ОСОБА_9 . ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, повідомив ОСОБА_7 , що він як начальник БЦ ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз», посприяє у проведенні газифікації його нежитлового приміщення, однак для позитивного вирішення питання ОСОБА_7 має оплатити квитанцію на особистий рахунок № сторонньої особи ОСОБА_10 у сумі 12 521 гривень. Під час вказаної розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 був присутній працівник БЦ ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» ОСОБА_4 , який і передав ОСОБА_7 вказану квитанцію про сплату грошових коштів в сумі 12 521 гривень. 17.09.15 будучи додатково допитаний в якості свідка ОСОБА_7 додав, що 16.09.15 в ході зустрічі з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , яка відбулась в адміністративному приміщенні БЦ ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз», за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 61, в своєму робочому кабінеті начальник БЦ ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» ОСОБА_8 в присутності ОСОБА_7 надав вказівку ОСОБА_4 надати ОСОБА_7 для сплати рахунок на суму 7000 гривень замість попередньої квитанції на суму 12 521 гривень. Після чого ОСОБА_4 сприяючи вчиненню злочину, в присутності ОСОБА_7 надав доручення працівнику філії сформувати та роздрукувати рахунок «без адресний рахунок на 7000 гривень», яка сформувавши на комп`ютері та роздрукувавши рахунок «№ НОМЕР_3 на оплату послуг з газопостачання за серпень 2015, Адреса:09100 Біла Церква м. Чапаєва, буд 0/б/нСпоживач:____» від 15.09.15», за вказівкою ОСОБА_4 надала його для сплати ОСОБА_7 . В подальшому, 17.09.15 ОСОБА_7 додатково звернувся до ОСОБА_4 для з`ясування незрозумілих реквізитів рахунку від 15.09.15, де від ОСОБА_4 отримав відповідь, що начальник філії не буде нічого робити доки не буде виконаю їх вимогу, тобто оплачено даний рахунок від 15.09.15 на суму 7000 гривень. Таким чином, ОСОБА_4 підтвердив ОСОБА_7 спільні з ОСОБА_8 злочинні наміри, спрямовані на отримання неправомірної вигоди шляхом вимагання. ОСОБА_7 , усвідомлюючи незаконність вимог ОСОБА_8 і ОСОБА_4 та розуміючи, що він підписати договір на постачання природного газу та здійснити підключення постачання природного газу іншим чином не зможе, був вимушений погодитись на злочинну вимогу щодо надання неправомірної вигоди. 05.10.15 ОСОБА_7 підготував та надав до БЦ ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» всі необхідні документи для укладання із ним договору на постачання природного газу та проведення підключення постачання природного газу до його нежитлового приміщення №29, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Після цього виконуючи вимогу ОСОБА_8 та ОСОБА_4 звернувся до каси ПриватБанку, що розташована по вул. Гоголя, м. Біла Церква, для оплати квитанції від 15.09.15 на суму 7000 гривень, де отримав відмову в зв`язку з недостатніми даними для проведення банківської операції. 06.10.15 ОСОБА_7 знову прийшов до БЦ ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз», за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 61, де ОСОБА_4 було повідомлено, що замість одного рахунку на 7000 гривень він надасть для сплати три різні рахунки з відповідними даними на таку ж суму в 7000 гривень, що відразу було узгоджено із начальником БЦ ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» ОСОБА_8 . Таким чином ОСОБА_4 продовжуючи злочинний намір у сприянні на одержання неправомірної вигоди, надав вказівку працівнику філії роздрукувати та надати ОСОБА_7 для сплати три різні рахунки, які належать іншим абонентам на загальну суму 7000 гривень. При цьому було обумовлено, що після оплати даних рахунків ОСОБА_11 12.10.15 зможе звернутись до БЦ ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз», для укладання договору на постачання природного газу. В подальшому, 06.10.15 ОСОБА_7 виконуючи вимогу керівництва БЦ ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» сплатив у абонентському відділі БЦ ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз», що розташований по вул. Шевченка м. Біла Церква, три вищевказані рахунки, на загальну суму 7000 гривень, а саме: рахунок № НОМЕР_4 на оплату послуг з газопостачання за вересень 2015 року, адреса: АДРЕСА_4 , споживач незазначений; рахунок № НОМЕР_5 на оплату послуг з газопостачання за вересень 2015 року, адреса: АДРЕСА_5 , споживач незазначений; рахунок № НОМЕР_6 на оплату послуг з газопостачання за вересень 2015 року, адреса: АДРЕСА_6 , споживач незазначений. 27.10.15 року ОСОБА_7 перебуваючи в залежності від умов створених ОСОБА_8 і ОСОБА_4 та не маючи іншої можливості для укладення та отримання вищевказаного договору, перебуваючи в службовому кабінеті ОСОБА_4 приміщення Білоцерківської філії по експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз» вул. Я. Мудрого, 61 м. Біла Церква Київська область, надав останньому оплачені ним на користь третіх осіб, квитанції на суму 7000 гривень, після чого отримав договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №2015/ТП-ПР-10158 від 25.09.15. 28.10.15 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України, тобто у одержані службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для третіх осіб за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того хто надає таку вигоду, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди. В ході досудового розслідування встановлено, що власності підозрюваного ОСОБА_4 ідентифікаційний код: НОМЕР_7 , відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 24.11.2015 за №48229476 та інформаційної довідки Територіального сервісного Центру 3242 Регіонального сервісного Центру МВС у Київській області від 17.11.2015 за №1325, перебуває наступне майно: земельна ділянка за кадастровим номером :03:009:0018, площею 0,12га; житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа -131,4 кв.м, житлова площа 67,1 кв.м.; транспортний засіб MITSUBISHI GALANT, державний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_8 . Слідчий просив суд накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , а саме на: земельну ділянку за кадастровим номером :03:009:0018, площею 0,12га; житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа -131,4 кв.м, житлова площа 67,1 кв.м.; транспортний засіб MITSUBISHI GALANT, державний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_8 .

В судове засідання слідчий не з`явився. Про день та час розгляду клопотання був належним чином повідомлений. Причину неявки до суду не повідомив.

Прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_4 в суді пояснив, що автомобіль MITSUBISHI GALANT, державний знак НОМЕР_1 , який був у його власності, він продав. В підтвердження своїх слів надав копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу MITSUBISHI GALANT, державний знак НОМЕР_1 , відповідно до якого вбачається, що власником даного автомобіля є інша особа. Також підозрюваний надав до суду копії договорів дарування від 26.11.2015 року, з яких вбачається, що ОСОБА_12 (який діє за дорученням) подарував земельну ділянку за кадастровим номером :03:009:0018, площею 0,12га та житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа -131,4 кв.м, житлова площа 67,1 кв.м. ОСОБА_13 . Про даний факт також свідчать копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.11.2015 року.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Оглянувши матеріали клопотання, заслухавши учасників судового розгляду та, зважаючи на те, що у власності підозрюваного ОСОБА_4 майно, на яке просив у своєму клопотанні накласти арешт слідчий, вже не перебуває, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173 КПК України суд,
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: земельну ділянку за кадастровим номером :03:009:0018, площею 0,12га; житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа -131,4 кв.м, житлова площа 67,1 кв.м.; транспортний засіб MITSUBISHI GALANT, державний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , СXX001753 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1