Провадження № 1-кп/734/207/15 Справа № 734/3960/15-к
іменем України
17 грудня 2015 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лутава Козелецького району Чернігівської області, громадянина України, українця, військовослужбовця військової служби за контрактом, начальника складу управління 169-го навчального гвардійського центру, маючого військове звання «старший прапорщик»,не одруженого, із вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 425 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
29 листопада 2010 року ОСОБА_3 був призначений на посаду начальника складу ракетно-артилерійського озброєння управління НОМЕР_1 навчального гвардійського центру (військова частина НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ).
Відповідно до ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, ст.ст. 3, 7 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», п.п. 7.6, 7.9, 7.12 Наказу Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359, та функціональних обов`язків начальника складу (сховища) ракетно-артилерійського озброєння на старшого прапорщика ОСОБА_3 покладено обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; берегти державне майно, знати та сумлінно і чесно виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; здійснювати облік, інвентаризацію, зберігання, списання, використання та передачу військового майна у спеціальному порядку; організовувати та контролювати ведення обліку; знати кількість і якість стану прийнятого на збереження майна; проводити прийом і видачу майна і оформлювати облікові документи, вести облік майна; слідкувати за комплектністю майна; по закінченню укладання майна в штабелі на кожну партію вивішувати штабельний ярлик; щоденно перевіряти стан сховища; під час роботи внутрішньо перевірочної комісії з перевірки зброї щоденно в кінці робочого дня голові комісії робити огляд (перевірку) членів комісії і особового складу з метою попередження розкрадання зброї та боєприпасів; під час запечатування сховища не залишати ящики зі зброєю, боєприпасами не запечатаними; під час прийому зброї, боєприпасів на короткотермінове зберігання забезпечувати її окреме зберігання у станицях (шафах) замикати та запечатувати їх; перевіряти перед розпечатуванням (запечатуванням) складу стан відбитків усіх печаток, відтисків пломб, замків.
В силу своїх службових обовязків та у відповідності до п.1 примітки до ст. 425 КК України ОСОБА_3 з моменту призначення його на посаду начальника складу ракетно-артилерійського озброєння є військовою службовою особою, на яку покладено здійснення організаційно-господарських функцій.
З 13 по 27 жовтня 2014 року старший прапорщик ОСОБА_3 , достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентують його діяльність, став на шлях їх порушення та неналежно виконуючи вищенаведені обов`язки та вимоги законодавства, не забезпечив належний порядок зберігання та контролю за ввіреним йому майном, що призвело до його втрати, а саме: одного 9 мм пістолету ПМ серії НОМЕР_3 , що заподіяло істотну шкоду, яка виразилася в заподіянні матеріальних збитків на суму 320 грн. 54 коп., а також настанні суспільно небезпечних наслідків нематеріального характеру, при наступних обставинах:
13 жовтня 2014 року на склад ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_2 , згідно накладної № 1416 від 13 жовтня 2015 року, на тимчасове зберігання було передано стрілецьку зброю військової частини НОМЕР_4 , серед них 9 мм пістолет ПМ серії НОМЕР_3 . Під час прийому зброї начальник складу ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_2 старший прапорщик ОСОБА_3 та старший прапорщик ОСОБА_5 виписали накладні на отриману зброю. По закінченню прийому зброї начальник складу старший прапорщик ОСОБА_3 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своєї бездіяльності, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не забезпечив належне опечатування ящиків зі зброєю та всупереч вимогам п.п. 7.6, 7.9, 7.12 Наказу Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 допустив зберігання останньої в не опечатаному стані.
18 листопада 2014 року на вказаному складі працювала комісія військової частини НОМЕР_4 , що здійснювала облік зданої на тимчасове зберігання зброї. По завершенню перевірки указаної зброї старший прапорщик ОСОБА_3 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своєї бездіяльності, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, знову не забезпечив належне опечатування ящиків зі зброєю.
Під час видачі стрілецької зброї, зданої на тимчасове зберігання військовій частині НОМЕР_4 , 27 листопада 2014 року виявлено факт нестачі одного 9 мм пістолету ПМ серії НОМЕР_3 .
Відповідно до додатку № 1 до Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року № 2471-XII, вогнепальна зброя вилучена з обігу, є джерелом підвищеної небезпеки та становить загрозу суспільству.
Таким чином, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 старший прапорщик ОСОБА_3 , будучи військовою службовою особою, що здійснює організаційно-господарські функції, у жовтні-листопаді 2014 року виконуючи службові обов`язки, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своєї бездіяльності, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не забезпечив належне опечатування ящиків з вогнепальною зброєю та допустив зберігання останньої в не опечатаному стані, що призвело до втрати однієї одиниці вогнепальної зброї, а саме: 9 мм пістолету ПМ серії НОМЕР_3 , а також настанні суспільно небезпечних наслідків нематеріального характеру, що виразилося в втраті майна, що вилучено з обігу та є джерелом підвищеної небезпеки.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину і дав суду показання, що в жовтні-листопаді 2014 року, точних дат він не пам`ятає, він на тимчасове зберігання до складу приймав зброю від 11 батальйону, військовослужбовці якого повернулися з зони проведення антитерористичної операції. Зброя, яка ними здавалася, приймалася ним особисто, перераховувалася та відповідні відомості заносилися до накладних. Прийом зброї тривав приблизно 2 тижні. Потім командуванням 11 батальйону була призначена інвентаризаційна комісія, яка проводила інвенратизацію зброї, що перебувала на тимчасовому зберіганні в складі, начальником якого від був. При проведенні інвентаризації нестачі зброї виявлено не було. Проте згодом під час видачі зброї ним була виявлена нестача одного пістолета марки ПМ. Обвинувачений пояснив суду, що зброя, яка приймалася та зберігалася на складі, не була опечатана та опломбована, так як її велика кількість не давала можливості це фізично зробити.
Обвинувачений висловив щире каяття у вчиненому та готовність відшкодувати вартість втраченого майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 425 КК України /в редакції від 21 лютого 2014 року/, а саме недбале ставлення до військової служби, що заподіяло істотну шкоду.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, пом`яшкуючі покарання обставини визнання вини, каяття у вчиненні злочину, активне сприяння у його розкритті, відсутність обтяжуючих покарання обставин, та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому доцільно призначити покарання у виді штрафу.
Запобіжні заходи в межах кримінального провадження не обиралися.
Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 425 КК України /в редакції від 21 лютого 2014 року/, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1