АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/310/16 Справа № 192/1879/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001035 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

Встановила:
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2016 року обвинувальний акт кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 України, повернуто прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, не погоджуючись з судовим рішенням, порушує питання про скасування рішення суду щодо ОСОБА_6 та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Мотивує, що суд ухвалив рішення з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, а висновки суду щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору суперечать об`єктивним обставинам кримінального провадження та вимогам кримінального процесуального законодавства. Вказує, що посилання суду на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК є безпідставним.
Повертаючи прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема в обвинувальному акті при викладені фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення вказано, що ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на таємне викрадення майна з супермаркету «Брусниця»: пляшки миючого засобу «Перволь», трьох пар шкарпеток та пляшки коньяку, однак не зазначено конкретно, які саме дії вчинив обвинувачений для досягнення злочинного результату. Діяння обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України як закінчений замах на крадіжку, однак, при викладенні об`єктивної сторони злочину вид замаху не зазначено.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Пунктом а) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

У п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України зазначено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.

Частиною 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З обвинувального акту вбачається відсутність фактичних обставин, а саме, діяння ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на крадіжку, однак при викладенні об`єктивної сторони злочину вид замаху не зазначено, що є недопустимим та суперечить вимогам кримінально-процесуального закону.

В порушення вищенаведених вимог, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 відсутній виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, не сформульовано конкретного обвинувачення, зокрема, не зазначено, в чому саме полягає кримінально-правова кваліфікація діяння, вчиненого обвинуваченим, які саме дії вчинив обвинувачений для досягнення злочинного результату.

Не зазначення вищенаведених обставин порушує право обвинуваченого на захист та не може бути усунуто судом першої інстанції в ході судового розгляду та в цілому унеможливлює його.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що посилання прокурора на відсутність правових підстав для повернення судом першої інстанції обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , є необґрунтованими, а тому його апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001035 від 15 січня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :

______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4