Баришівський районний суд Київської області
Справа № 1-21/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2011м. Баришівка

Баришівський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Коваленко К.В

при секретарі Старенькій С.М.

з участю прокурора Бабюка С.М.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, одружений, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює на посаді директора КП "Баришівкатепломережа"в скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст. 320, ч. 1 ст. 367 КК України, -

в с т а н о в и в :

суд визнав доведеним, що ОСОБА_2 перебуваючи на посаді директора КП "Баришівкатепломережа", порушив встановлені правила зберігання, обліку, розподілу та використання прекурсорів, призначених для виробництва чи виготовлення психотропних речовин. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив службову недбалість, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам.

Злочин було скоєно за наступних обставин.

ОСОБА_3 працює на посаді директора КП "Баришівкатепломережа" з червня 1998 року. Відповідно до статуту вказаного підприємства, затвердженого рішенням Київської обласної ради від 29.11.07 № 226-14-У та статуту, викладеного в новій редакції, затвердженого рішенням Баришівської районної ради № 497-36-05 від 09.02.10, директор підприємства уповноважений здійснювати управління підприємством в порядку та в межах визначених чинним законодавством, також він несе персональну відповідальність за виконання покладених на підприємство функцій, повноважень, завдань визначених статутом та дотримання підприємством чинного законодавства.

Відповідно до п. 23 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»культивування рослин, включених до таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Кабінетом Міністрів України, розроблення, виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізація (відпуск), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до зазначеного Переліку здійснюються на підставі ліцензії.

Згідно ч. 1 ст. 10 вказаного Закону, суб'єкт господарювання, який має намір провадити певний вид господарської діяльності, що ліцензується, особисто або через уповноважений ним орган чи особу звертається до відповідного органу ліцензування із заявою встановленого зразка про видачу ліцензії.

Статтею 29 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори». діяльність з обігу прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, на території України здійснюється в порядку, встановленому цим Законом та прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами. Юридичні особи можуть придбавати та використовувати у власному виробництві прекурсори, включені до таблиці IV Переліку, за наявності в них ліцензії на цей вид діяльності.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції про порядок придбання сировини, що містить наркотичні і психотропні речовини, прекурсорів, виробництва наркотичних і психотропних засобів, здійснення їх обліку, зберігання, перевезення, пересилання і збуту, затвердженої наказом Комітету медичної та мікробіологічної промисловості України № 41 від 02.04.99, відповідальність за дотримання на підприємствах і організаціях порядку обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів несуть керівники підприємств та організацій, що займаються діяльністю, пов'язаною з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. У відповідності до п. 2.1.1 Інструкції зберігання та виробництво наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів здійснюється в приміщеннях, що знаходяться під охороною та обладнані засобами охоронно - пожежної сигналізації.

В порушення зазначених норм, 17.06.09 року та 13.07.09 року директор підприємства КП 'Баришівкатепломережа" ОСОБА_2, в приміщенні КП Баришівкатепломережа", що розташоване за адресою: сел. Баришівка, вул. Комсомольська, 18а, з метою промивання водонагрівних котлів КП Баришівкатепломережа в сел. Баришівка та с. Морозівка розчином соляної кислоти, надав головному бухгалтеру підприємства рахунки для оплати, та направив працівників, які на підставі виданих доручень отримали в TOB "Хімлаборреактив" соляну кислоту загальною масою 1292 кг. Яку в подальшому було використано для промивання водонагрівних котлів в сел. Баришівка та с. Морозівка.

Таким чином, директором КП "Баришівкатепломережа" ОСОБА_3 двічі було здійснено закупівлю соляної кислоти, за відсутності на підприємстві ліцензії на право здійснення діяльності, пов'язаної з обігом прекурсорів включених до списку № 2 таблиці IV "Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства України" та наказу про призначення відповідального працівника за збереження, облік та списання прекурсорів.

Висновки суду про винність ОСОБА_2 в скоєних злочинних діяннях ґрунтується на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.

Так, допитаний на досудовому слідстві і в залі суду ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та пояснив, що він працює на посаді директора КП "Баришівкатепломережа" з червня 1998 року.

Ліцензії на право зайняття діяльністю пов'язаною з придбанням, використанням прекурсорів, підприємство не мало, та він і не знав про необхідність отримання такої ліцензії. А так як технологічний процес потребував промивки котлів саме розчином соляної кислоти, то він розпорядився придбати соляну кислоту, в необхідній для промивки котлів, кількості.

Свою вину визнав повністю та чистосердечно розкаюється.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 не оспорює фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, вислухавши думку учасників судового розгляду та розяснивши їм положення ст.199 КПК України суд визнає не доцільним подальше дослідження інших доказів по справі.

З урахуванням викладеного, суд визнає підсудного ОСОБА_3 винним у порушенні встановлених правил зберігання обліку, перевезення, використання, прекурсорів вчинені повторно, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.320 КК України.

Також суд визнає винним ОСОБА_3 у бездіяльності, яка виразилася у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 367 КК України.

Обираючи міру покарання ОСОБА_2, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, особу винного, який виключно позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

Згідно представлених суду довідок, ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Помякшуючими відповідальність обставинами суд визнає те, що ОСОБА_3 щиро розкаюється в скоєному, активно сприяв органам досудового слідства розкриттю даного злочину. Окрім того, суд визнає як помякшуючу відповідальність обставину те, що ОСОБА_3 здійснював закупівлю даних прекурсорів, організовував їх перевезення та зберігання не для власних інтересів, не з особистої зацікавленості, в інтересах забезпечення належного функціювання ввіреної йому служби.

Обставин, які б обтяжували відповідальність, в ході судового розгляду справи не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до переконання, що міра покарання ОСОБА_3 повинна бути обрана в межах санкції вказаних статей. При цьому, суд враховуючи всі обставини справи, а також те, що ОСОБА_3 має на утриманні дружину, є інвалідом 2 групи, вважає за можливе застосувати ст.69 КК України та не обирати ОСОБА_3 додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Керуючись ст.ст. 321, 323 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.320 та ч.1 ст.367 КК України та призначити покарання:

за ч.2 ст.320 КК України штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн;

за ч.1 ст.367 КК України із застосуванням ст.69 КК України штраф в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн;

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну залишити попередній-підписку про невиїзд.

Речові докази по справі, а саме : оригінали накладних про придбання КП «Баришівкатепломережа», а саме: №Х0012898 від 19.06.2009 року, Х0015344 від 16.07.2009 року про придбання соляної кислоти та додаткові накладні №12156 від 18.06.2009 року, №14042 від 1З.07.2009 року про перерахування коштів за соляну кислоту TOB «Хімлаборреактив»зберігати при кримінальній справі.

На даний вирок протягом 15 днів може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_4