Справа № 505/2937/14-к
Провадження 1-кп/505/25/2015 р
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.12.2015 рокуКотовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Котовську Одеської області кримінальне провадження № 1-кп/505/25/15, зареєстроване в ЄРДР 21.02.2014 року за № 0000085 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Велико-Михайлівського району, Одеської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не військовозобов`язаного, працюючого по найму, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 14.07.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст.. 75 КК України 1 рік іспитового строку
у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 21.02.2014 року біля 04 години 40 хвилин, слідкував в пасажирському поїзді №105, сполученням «Київ-Одеса» у вагоні №17, місце №23, наближаючись до ст. Котовськ Одеської залізниці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переконавшись, що його дії залишаються непоміченими, умисно, таємно, із корисних спонукань викрав ноутбук марки «Toshiba-Satellite» C 670-13 D, вартістю 2400 грн., який належить потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю.
Суду показав, що він 21.02.2014 року біля 04 години 40 хвилин, їхав в поїзді №105, сполученням «Київ-Одеса» у вагоні №17, місце №23, непомітно для пасажирів купе, в якому знаходився, з сумки ОСОБА_6 викрав ноутбук. В скоєному розкаюється, просив вибачення у потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 21.02.2014 року в поїзді №105, сполученням «Київ-Одеса» у вагоні №17, у нього викрали ноутбук марки «Toshiba-Satellite» C 670-13 D, вартістю 2400 грн. Згодом від працівників міліції йому стало відомо, що крадіжку ноутбука скоїв ОСОБА_5 , який їхав з ним разом в одному купе.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що обвинувачений в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину визнав повністю та за згодою сторін, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюють ся.
Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При обранні виду та міри покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим, дані про його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Характеризується обвинувачений позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, публічне вибачення перед потерпілим.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Цивільний позов потерпілим не заявлений.
В ході розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 14.07.2014 року був засуджений Дніпровським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України 1 рік іспитового строку. З цього приводу ОСОБА_5 перебуває на обліку Великомихайлівського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Одеській області.
Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами від 10.12.2004 року, 12.06.2009 року, 06.11.2009 року, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70 так і ст. 71 КК України. Спочатку за правилами ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч.4 ст.70 КК України, потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.

Також, п.23 вказаного Пленуму передбачено, що в разі коли особи, щодо якої було застосовано звільнення із випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбути реально, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Тому покарання призначене Дніпровським районним судом м. Києва від 14.07.2014 року за ч.1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, виконується самостійно.

Вказані обставини, причини і умови, при яких було вчинено правопорушення, свідчать про те, що ОСОБА_5 доцільно призначити покарання пов`язане із позбавленням волі, тому що раніше він вже притягувався до кримінальної відповідальності та ухилявся від суду, в зв`язку з чим був оголошений у розшук.
Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст.368, 370, 373 -374 КПК України суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з зали судових засідань.

Строк відбування призначеного покарання рахувати з 24.12.2015 року.
Речовий доказ, ноутбук марки «Toshiba-Satellite» C 670-13 D,повернути потерпілому ОСОБА_6

. Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2014 року за ч.1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України 1 рік іспитового строку відносно ОСОБА_5 виконувати самостійно.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя -