АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/789/228/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строку тримання під вартою
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючої - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 13 серпня 2015 року про продовження строку тримання під вартою,-

встановила:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС криміналіста СУ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_9 та продовжено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого;

строк тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 23 вересня 2015 року.

Як вбачається з клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_9 , погодженого з старшим прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 , 22 червня 2015 року близько 14 год. ОСОБА_7 , винайнявши транспорт призначений для приватного перевезення, а саме автомобіль таксі ПП Пілот, яким керував ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поїхав у с.Мужилів Підгаєцького району Тернопільської області, до місця проживання свого батька ОСОБА_11 .

Приїхавши близько 16 год. 22 червня 2015 року, ОСОБА_10 було запропоновано ОСОБА_7 оплатити за надані послуги приватного перевезення грошову суму в розмірі 420 грн., на що останній попросив зачекати, поки він візьме зазначену суму грошей у свого батька.

ОСОБА_7 , вийшовши із автомобіля таксі Шевроле - Авео, д.н.з. НОМЕР_1 та, підійшовши до свого батька ОСОБА_11 , попросив у нього гроші в сумі 400 грн., на що останній відмовив.

У цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 з метою невиконання боргового зобов`язання, тому реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проте даючи звіт своїм діям і керуючи ними, взяв із собою ніж побутового призначення та сівши у автомобіль таксі Пілот, яким керував ОСОБА_10 запропонував водієві поїхати у лісове насадження, що у с.Мужилів Підгаєцького району Тернопільської області, переконуючи при цьому ОСОБА_10 , що у лісі перебуває тітка, особу якої досудовим слідством не встановлено, яка надасть йому кошти для оплати послуг.

Виконуючи прохання ОСОБА_7 , ОСОБА_10 близько 16 год., 22 червня 2015 року поїхав у ліс, що в с.Мужилів Підгаєцького району Тернопільської області, де ОСОБА_7 , переконавшись, що поряд немає сторонніх людей і за ним ніхто не спостерігає, взяв в руку заздалегідь заготовлений предмет для реалізації свого умислу спрямованого на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_10 , а саме ніж, та пересів на заднє сидіння автомобіля з правого боку від водія, та наніс удар в ділянку шиї потерпілого. В ту ж мить ОСОБА_10 побачив, як ОСОБА_7 тримаючи ніж у руці замахнувся, підставив свою руку, чим запобіг проникнення ножа в шию.

Своїми діями, ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани правої бокової поверхні шиї, різаної рани долонної поверхні правої руки.

Після відбиття ножа, ОСОБА_10 вийшов із автомобіля та взявши дерев`яну палицю із землі наніс удар по плечю ОСОБА_7 з метою припинення його протиправних дій, після чого сів у автомобіль та намагався втекти з місця вчинення проти нього кримінального правопорушення.

Не бажаючи припиняти свої дії та з метою доведення до кінця свого умислу спрямованого на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_10 , з метою уникнення від сплати боргового зобов`язання в розмірі 420 грн., за надання послуг приватного перевезення, ОСОБА_7 , діючи умисно, тримаючи в руці ніж підбіг до дверцят водія та крізь відчинене вікно почав наносити удари по голові потерпілого, від яких той відбивався, закриваючись руками. Своїми діями, ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_10 різану рану лівої скроневої ділянки голови та основної фаланги п`ятого пальця лівої руки.

В цей момент, ОСОБА_10 привів в дію двигун автомобіля і поїхав з місця вчинення щодо нього кримінального правопорушення.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , з метою звільнення від боргового зобов`язання майнового характеру, до кінця злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі і смерть ОСОБА_10 не настала.

23 червня 2015 року ОСОБА_7 було затримано на підставі ст.ст. 208-211, 213 КПК України, та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України.

24 червня 2015 року Підгаєцьким районним судом підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 21 липня 2015 року включно, який продовжено ухвалою цього ж суду до 17 серпня 2015 року включно.

13 серпня 2015 року заступником прокурора Тернопільської області ОСОБА_12 продовжено строк досудового розслідування, у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 23 вересня 2015 року.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник просять ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 13 серпня 2015 року скасувати і обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на відсутність обґрунтованих умов та обставин, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України. Вважають, що суд не врахував, що в підозрюваного є постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має на утриманні двох малолітніх дітей та опікується родичами похило віку та обраний запобіжний захід обмежує його права на свободу та особисту недоторканість передбачені ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника, які підтримали подану апеляцію і просять ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а тому просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання слідчим суддею в ухвалі мотивовано, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, у зв`язку з чим наявні ризики того, що він перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також, впливати на потерпілого з метою зміни ним показів.

Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається із клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати встановленню істини у справі, незаконно впливати на потерпілого.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити зазначені вище дії.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Щодо посилання апелянта на обмеження його права на свободу та особисту недоторканість, то відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі Летельє проти Франції).

Оскільки заявлені ризики не зменшились та по справі необхідно провести ряд слідчих дій, що перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, слідчий суддя, з врахування вимог, передбачених ст.199 КПК України, прийшов до вірного висновку про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 ..

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування. Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 23 вересня 2015 року.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 194, 199, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 13 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді - три підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2