Справа № 0917/298/2012
Провадження № 11/779/52/2015
Категорія ч. 3 ст. 289 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.10.2015 року, -

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просив постанову суду змінити, звільнити його від виконання покарання у виді обмеження волі та застосувати відносно нього акт амністії. Посилається на те, що ним у клопотанні про обчислення строку покарання допущено арифметичну описку у підрахунках строку фактично відбутого покарання у співвідношенні до призначеного покарання у вигляді обмеження волі до 3-х років. Постановою суду його клопотання задоволено частково та зазначено, що він відбув покарання у вигляді обмеження волі у виді 2 років 6 місяців 24 днів. Вважає, що суд взяв за основу саме 3 роки обмеження волі, а тому задовольнив клопотання частково. Водночас просить застосувати відносно нього ст. 2 Закону України «Про амністію» та звільнити його від відбування покарання у виді обмеження волі на строк 5 місяці 5 днів.

Постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.10.2015 року частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 про обчислення строку покарання, визнано, що ОСОБА_6 частково відбув призначене йому судом касаційної інстанції покарання, тобто відбув 2 роки 6 місяців 24 дні обмеження волі без конфіскації майна.

В обґрунтування своїх доводів суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_6 реально відбув покарання у виді позбавлення волі з 15.05.2013 року по 26.08.2014 року, що в перерахунку, відповідно до ст. 72 КК України, відповідає відбутому покарання строком 2 роки 6 місяців 24 дні обмеження волі.

Під час апеляційного розгляду:

- засуджений ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду змінити в частині строків обчислення покарання та просить застосувати до нього акт амністії;

- захисник ОСОБА_7 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , підтримав доводи апеляційної скарги засудженого;

- прокурор заперечував проти доводів апеляційної скарги, послався на те, що апелянт звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про обчислення строків, яку було обґрунтовано задоволено судом частково. Предметом оскарження в апеляційному порядку є постанова, що стосується обчислення строків покарання ОСОБА_6 . Із заявою щодо застосування до нього амністії до суду першої інстанції ОСОБА_6 не звертався, у зв`язку із чим розглядати вказане питання в рамках цього провадження є неможливим.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15.05.2013 року вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківській області ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Та з цього часу, а саме з 15.05.2013 року ОСОБА_6 взято під варту для відбуття покарання.

Вказаний вирок суду неодноразово був предметом розгляду судами апеляційної та касаційної інстанцій.

26.08.2014 року ОСОБА_6 було звільнено від відбування покарання ухвалою Коломийського міськрайсуду Івано-Франківської області від 18.08.2014 року, на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» (а.с. 3).

Відповідно довідки Коломийської виправної колонії від 26.08.2014 року про звільнення, ОСОБА_6 відбував покарання в установах кримінально-виконавчої служби з 15.05.2013 року по 26.08.2014 року та прямує до місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3).

У подальшому, ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.03.2015 року вирок Яремчанського міського суду Івано-Франківській області від 15.05.2013 року змінено, та засудженому ОСОБА_6 пом`якшено покарання до 3 років обмеження волі без конфіскації майна.

17.08.2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про обчислення строку покарання (а.с. 1).

Виходячи з вказаних вище відомостей, судом першої інстанції було обчислено строк покарання, з урахуванням вимог ст. 72 КК України (а.с. 44-46).

Задовольняючи частково вказане клопотання ОСОБА_6 , судом першої інстанції правильно в основу вироку покладено довідку про його звільнення з Коломийської виправної колонії, відповідно якої, ОСОБА_6 відбув покарання в установах кримінально-виконавчої служби з 15.05.2013 року по 26.08.2014 року (а.с. 3).

Апеляційних підстав для зміни постанови суду першої інстанції в цій частині апеляційних доводів ОСОБА_6 , колегія суддів не вбачає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 також ставить питання про звільнення його від відбування покарання у виді обмеження волі, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію».

На думку колегії суддів, розгляд вказаного питання на даній стадії судового провадження є неможливим, з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» № 392/96-ВР (далі Закону), амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Отже, амністія застосовується до осіб, які на підставі обвинувального вироку суду визнані винними у вчиненні злочину і їм призначено відповідне покарання.

Розглядаючи питання процесуального порядку застосування закону «Про амністію у 2014 році», колегія суддів зазначає, що вирішення питання про застосування амністії, відповідно до ст. 9 цього закону покладено на суд, який згідно із ч. 1 зазначеної статті вирішує це питання.

Зміст ч. 2 ст. 3 Закону свідчать, що виконання закону «Про амністію у 2014 році» покладено також і на суд першої інстанції.

Відповідно до норм діючого законодавства, суд, установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, відсутності заперечень з боку сторони, яка підпадає під амністію, якщо вона не була ініціатором (інакше із згідно ч.8 ст.9 закону застосування амністії не допускається), постановляє обвинувальний вирок із звільненням особи від відбування покарання.

Якщо ж наявність акта амністії було встановлено на стадії перегляду судового рішення суду першої інстанції (апеляційного чи касаційного оскарження), суд з`ясувавши наявність підстав для застосування закону «Про амністію у 2014 році», та отримавши на стадії апеляційного перегляду згоду обвинуваченого, якщо він не є ініціатором або за його клопотанням, діючи відповідно до ст. 85 КК та керуючись п.«г» ч.2 ст.9 закону «Про амністію у 2014 році» застосовує положення закону «Про амністію у 2014 році» до такого обвинуваченого як до особи, стосовно якої судом ухвалено вирок, який не набрав законної сили.

Між тим, Яремчанським міським судом Івано-Франківської області розглядалось питання про обчислення строку призначеного засудженому ОСОБА_6 покарання на стадії, що стосується виконання вироку та в рамках КПК України 1960 року.

Клопотання ОСОБА_6 про застосування до нього акту амністії подано на стадії апеляційного перегляду постанови міського суду про обчислення йому строку покарання за вироком, що набув чинності.

Під час виконання вироку питання застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» має вирішуватися у порядку передбаченому ст. 9 вказаного закону, місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п.2 ч. 2 ст.539 КПК). незалежно від того, яким чином здійснювалось судове провадження (судовий розгляд) в порядку КПК в редакції 2012 року чи відповідно до КПК 1960 року.

За вказаних обставин, колегія суддів позбавлена можливості вирішити питання щодо застосування до ОСОБА_6 акту амністії, проте апелянт не позбавлений права звернутись до суду першої інстанції з відповідним клопотанням, у порядку, встановленому діючими нормами КПК та КК України.

Якщо ж клопотання про застосування амністії подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений тимчасово перебуває (наприклад, за місцем знаходження слідчого ізолятора), суд ухвалою повертає клопотання особі, яка його подала, із роз`ясненням права та порядку звернення.

На думку колегії суддів, саме такий порядок вирішення клопотання ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» найбільшим чином захищає процесуальні права ОСОБА_6 , крім того, найбільш повно будуть реалізовані його права, зокрема право на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції, постановленого за наслідками розгляду такого клопотання.

Враховуючи викладене та керуючись п. 11 розділу 11 КПК України (2012 року), ст.ст. 365, 366, 379 КПК України (1960 року), колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 12.10.2015 року відносно ОСОБА_6 про обчислення строку покарання залишити без змін.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4