Провадження № 1-кс/344/4388/15
У Х В А Л А
09 грудня 2015 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

пркоурора ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000117 за ч. 2 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

в скарзі вказано, що 10/08/2015 р. працівники міліції завдали тілесних ушкоджень скаржниці. 13/08/2015 р. заяву скаржниці внесено в ЄРДР. Скаржник вказує, що досудовим слідством не встановлено обставини завдання тілесних ушкоджень скаржниці, за обставин перешкоджання виконанню рішення суду про привід до суду її зятя; не спростовано заяву скаржниці про неправомірне завдання таких тілесних ушкоджень; при одночасному допиті було отримано взаємно суперечливі пояснення осіб. Вважає, що доводи вказані в постанові про закриття провадження не спростовують її заяву. Тому скаржниця просила суд скасувати зазначену постанову.

В судовому засіданні скаржник підтримала скаргу з підстав, що в ній зазначені.

В судовому засіданні прокурор і слідчий заперечили скаргу.

Прокурор надав пояснення про те, що усі клопотання скаржниці було враховано, її фотографії долучено до кримінального провадження.

Слідчий надав пояснення про те, що в кримінальному провадженні є дві зацікавлені сторони, пояснення яких суперечать між собою. Допитані свідки, яких досудове слідство вважає незацікавленими в результатах розгляду, надали показання про те, що дій щодо завдання тілесних ушкоджень скаржниці працівники міліції не здійснювали.

Судом встановлено наступні обставини.

12/08/2015 р. скаржник подала заяву про вчинення щодо неї злочину, в якій вказала, що на вимогу працівників міліції прибути на виклик суду ОСОБА_6 , який проживає зі скаржницею вона надала пояснення про те, що вона забороняє здійснювати привід вказаної особи до моменту прибуття адвоката та у зв`язку із перебуванням в тимчасовій непрацездатності; коли працівник міліції поставив ногу в дверному проході скаржниця різким ривком руки закрила двері, працівник міліції відмовився скласти рапорт про неможливість виконання приводу, вимагала залишити квартиру, скаржниця почала кричати, інші члени сім`ї блокували вхід в квартиру. У зв`язку із вказаними діями в заяві скаржниця вказала, що їй було завдано моральну шкоду, застосовано насильство, завдано тілесні ушкодження.

20/11/2015 р. постановою заступника начальника слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 закрито вказане кримінальне провадження з тих підстав, що ОСОБА_6 пропустив в житлове приміщення працівників міліції, яких в наступному заявник намагалась прогнали із відповідного житла, від штовханини із працівниками міліції отримала тілесні ушкодження. Під час одночасних допитів із працівниками міліції скаржниця частково змінила свої показання, повідомивши в наступному, що працівники міліції наносили їй удари, від їх дій скаржниця ударилася головою, погрожували підкинути в квартиру заборонені речі.

Чоловік заявниці надав пояснення про те, що його дружині завдавали удари.

Свідок ОСОБА_7 надала пояснення про те, що скаржниця нецензурно висловлювалась і перешкоджала виконанню ухвали суду про привід.

Відповідно до висновку експерта №581 від 17/08/2015 р. у скаржниці виявлено тілесні ушкодження у виді синців.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа Ассенов та інші проти Болгарії (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі Танрікулу проти Туреччини (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, Ґюль проти Туреччини (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Відповідно до рішення ЄСПЛ в справі Коробов проти України (Заява № 39598/03) від 21 липня 2011 року в доказуванні використовується принцип раціонального сумніву, коли провина доводиться поза розумним сумнівом, що в даному спорі означає необхідність обґрунтування закриття кримінальної справи.

Відповідно до ст. 7, 22 КПК України розгляд справ у судах відбувається на засадах змагальності.

Кримінальне провадження закрито у зв`язку із не встановленням обставин завдання скаржниці тілесних ушкоджень. Однак в постанові не спростовано пояснення чоловіка скаржниці про завдання тілесних ушкоджень та висновку експерта про наявність тілесних ушкоджень. При цьому сумнів досудового слідства щодо змісту заяви скаржниці не є підставою для відмови в перевірці її заяви і не ухвалення відповіді щодо її заяви по суті її скарги, оскільки право на подання скарги, яке забезпечено прийняттям заяви скаржниці, передбачає право на отримання інформації щодо суті розглянутого повідомлення. Однак доказу спростування обвинувачення в оскаржуваній постанові не зазначено. Так само досудовим слідством не вказано на зв`язок між тілесними ушкодженнями із повідомленням скаржниці про її обвинувачення в перешкоджанні виконання судового рішення, хоча в заяві скаржниці вказано на це і в судовому засіданні надано пояснення про те, що правові підстави зазначених дій виникли із одного фактично відношення.

За вказаних обставин досудовим слідством не спростовано доводи скаржниці, всупереч змісту ст. 110 КПК України, оскільки постанова не містить в собі юридичної оцінки зазначених доводів, а тому вона не може бути визнана мотивованою.

Відповідно до зазначеного суд, -

ПОСТАНОВИВ:

скасувати постанову від 20/11/2015 р. про закриття кримінального провадження № 0000117.

Відповідно до ст. 309 КПК України постанова не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя ОСОБА_1