Справа № 333/3061/15-к
Провадження № 1-кп/333/325/15

УХВАЛА

Іменем України
29 вересня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого;
за обвинуваченням у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального праволпорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком ще на два місяці у зв`язку з тим, що 02.10.2015 року закінчується двохмісячний строк тримання під вартою обвинуваченого і існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 при розгляді зазначеного клопотання покладалися на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України за наслідками розгляду питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд своєю ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Як вбачається з матеріалів вищезазначеного кримінального провадження, відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.06.2015 року, який неодноразово продовжено.
ОСОБА_5 раніше двічі був засуджений за скоєння умисних злочинів, судимість за які не погашена та не знята, лише 16.12.2014 року звільнився з місць позбавлення волі.
При вирішенні питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 10 років); вік та стан здоров`я ОСОБА_5 ; відсутність постійного місця роботи та джерела доходів, відсутність стійких соціальних зв`язків, приймається до уваги, що не продовження обвинуваченому вказаного у клопотанні прокурором запобіжного заходу унеможливить забезпечення явки ОСОБА_5 до суду, стане перешкодою кримінальному провадженню, надасть обвинуваченому можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також на даний час відсутні данні про те, що з моменту обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу змінились обставини, що враховувалися при обранні.
Таким чином, на думку суду, продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого злочину, тому відсутні підстави для скасування чи зміни запобіжного заходу.
Відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, відносно ОСОБА_5 не буде суперечити нормі ст. 5 ч. 1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладені обставини, а також, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти встановленим під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , на думку суду, необхідно задовольнити та продовжити тримання обвинуваченого під вартою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 задовольнити.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою вважати продовженим до 27 листопада 2015 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення. Виконання ухвали в зазначеній частині доручити начальнику Запорізького слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1