Справа № 463/3836/15-к
Провадження № 1-кп/463/293/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2015 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0002149 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше судженого 18 грудня 2014 року Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 достовірно знаючи, що відносно нього встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік 6 місяців за місцем проживання згідно з ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 16 червня 2014 року, починаючи з 08 червня 2015 року з метою ухилення від встановленого йому адміністративного нагляду та виконання у зв`язку з цим відповідних обмежень, для реєстрації у Личаківський РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області (м.Львів, вул.Романчука,18) жодного разу не з`являвся, за адресою: м.Львів-Винники, вул.Лісова,33 не проживав, про зміну місця проживання органи внутрішніх справ не повідомив, чим порушив правила адміністративного нагляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що після встановлення щодо нього адміністративного нагляду він постійно приходив на реєстрацію в Личаківський РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області. В період часу з червня по липень 2015 року він посварився зі своїми батьками і поїхав у с.Рогачів Рівненської області, де знаходиться релігійний центр «Дім милосердя». У даному центрі він знаходиться по сьогоднішній день. З приводу того факту, що залишив місце проживання без дозволу ОВС свою вину усвідомлює повністю. Стосовно приїзду працівників міліції до нього додому нічого пояснити не може. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненому кримінальному правопорушенні, його винуватість доводиться іншими зібраними у справі доказами, однак суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

Оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а тому його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ст.395 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який розлучений, офіційно не працює, раніше суджений, вчинив злочин під час іспитового терміну, перебуває на диспансерному обліку в ОКЗ ЛОР «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер» з діагнозом розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоідів.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, сприяння органам досудового розслідування у розслідуванні кримінального провадження.
Обставинами, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у виді арешту.

Згідно з ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.71 КК України слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Личаківського районного суду м.Львова від 18.12.2014 року та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків, із застосуванням правил складання покарань, передбачених ст.72 КК України. З врахуванням вищенаведених обставин суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, оскільки таке сприятиме виправленню та перевихованню останнього.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Відповідно до вимог ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Личаківського районного суду м.Львова від 18 грудня 2014 року та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду.
Строк покарання засудженому ОСОБА_5 слід рахувати з моменту взяття під варту, тобто з 18 год. 30 хв. 12 серпня 2015 року.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1