Єдиний унікальний номер 234/3344/15-к
Номер провадження 11-кп/775/107/2015

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
01 вересня 2015 року у відкритому судовому засіданні у м. Артемівську розглянула матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , прокурора у кримінальному проваджені, на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 15 травня 2015 року, яким
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 . громадянина України, українця, раніше судимого:
1)18 червня 2003 року Краматорським міським судом за ч. 3 ст. 185 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 29 червня 2005 року на підставі ст. 82 КК України не відбутий строк покарання у вигляді позбавлення волі змінено на 20 місяців 19 календарних діб виправних робіт з утриманням 20% із заробітної плати в дохід держави.
2)16 вересня 2009 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 190; ч. 1 ст. 187; ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнено 25 липня 2012 року за постановою кіровського районного суду м. Донецька від 17 липня 2012 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 22 дні, визнано винним за ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного частково приєднано не відбуте покарання за постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 29 червня 2005 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 9 (дев`яти) років 6 (шести місяців) позбавлення волі.
В с т а н о в и в :
Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у тому що він 29 серпня 2014 року, приблизно о 16 годин 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, діючи разом з ОСОБА_8 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_9 удар правим коліном в голову та кулаком правої руки в область лівої скроні. Від нанесених Ударів ОСОБА_9 впав на підлогу. Продовжуючи свій умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 наніс ОСОБА_9 ще не менше 5 ударів ногами та 3 удари руками в область голови. В результаті сумісних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , ОСОБА_9 спричинені тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в наслідок яких 30 серпня 2014 року настала смерть потерпілого ОСОБА_9 .
В принесених на вирок апеляційних скаргах
- обвинувачений ОСОБА_7 посилаючись на незаконність та необґрунтованість вироку суду першої інстанції ставить питання про його скасування та закриття кримінального провадження за відсутності в його діях складу злочину. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що ним потерпілому ОСОБА_9 було нанесено всього два ляпаси, наслідки від яких не могли спричинити смерть потерпілого.
- адвокат ОСОБА_6 з посиланням на неповноту судового розгляду, яка спричинила не відповідність висновків суду, які наведені у вироку, фактичним обставинам по справі, а також суттєве порушення вимог КПК України, ставить питання про його скасування і закриття провадження за відсутності в діях ОСОБА_7 складу злочину.
В обґрунтування доводів захисник ОСОБА_6 посилається на те, що визнання вини ОСОБА_7 про завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , сталося після застосування у проти нього співробітниками міліції не дозволених методів розслідування, а співмешканка потерпілого ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_7 завдав ОСОБА_9 всього два ляпаси.
- Прокурор у кримінальному провадженні з посиланням на те що у вироку суду першої інстанції на порушення вимог закону вказано, що злочин ОСОБА_7 було вчинено спільно з ОСОБА_10 , справу у відношення якого виділено в окреме провадження, а в мотивувальній частині не приведено посилання на наявність в діях ОСОБА_7 обставини яка обтяжує його відповідальність рецидиву, ставить питання про його зміну.
Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали доводи принесених ними апеляційних скарг та просили про їх задоволення, думку прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, та заперечувала проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження колегія суду приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не обґрунтовані та не підлягають задоволенню, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, вирок суду підлягаючий зміні за таких підстав.
Винність ОСОБА_7 в умисному спричиненні ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого, у повному обсязі доведено сукупністю обставин, які належним чином перевірені у ході судового розгляду, та підтверджені сукупністю об`єктивних доказів.
Обвинувачений ОСОБА_7 як на стадії досудового розслідування, в ході розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, в апеляційній скарзі і в засіданні суду апеляційної інстанції не заперечував що він у вказаний у вироку час дійсно знаходився в квартирі АДРЕСА_2 і в процесі сварки з ОСОБА_9 наніс останньому два ляпаси по обличчю.
Ці покази ОСОБА_12 про його знаходження на місці вчинення злочину підтверджені показами очевидців злочину ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які пояснили що в їх присутності ОСОБА_7 за співучасті інших осіб наносив удари кулаками по голові потерпілого ОСОБА_9 , а ступінь його участі в побитті потерпілого найбільшою.
Ці покази підтверджені сукупністю об`єктивних доказів:
- протоколом огляду місця події від 30 серпня 2014 року та фото таблицею до нього з якого вбачається, що місце вчинення ОСОБА_15 кримінального правопорушення є квартира АДРЕСА_2 .
- протоколом огляду трупа від 30 серпня та фото таблицею до нього, який був виявлений в квартири АДРЕСА_2 .
- висновком медичної експертизи №341 від 30.08.2014 року згідно якої встановлені тілесні ушкодження: закрита внутрішньочерепна травма, крововиливи обличчя, крововилив правого ока, крововиливи у лобній частині ліворуч з набряком, субдуральний крововиливи вагою 130г, набряк легенів та головного мозку, стиснення звивин мозку. Виявлені ушкодження спричинені від дії тупих твердих предметів давниною не більше 3-5 діб на момент смерті потерпілого і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 22 грудня 2014 року за участю свідка ОСОБА_8 , з якого вбачається, що свідок ОСОБА_8 під час слідчого експерименту розказала та показала обставини завдання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень було 29.08.2014 року обвинуваченим ОСОБА_7 , а також показала механізм завдання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.
- висновком медичної експертизи №20/341 від 8.09.2014 року з якого вбачається, що виявлені тілесні ушкодження прижиттєвого характеру, утворилися в один проміжок часу і знаходяться в прямому причинному зв`язку з наступом смерті та не виключає, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_16 могли утворитися при тих обставинах, на які вказував свідок ОСОБА_8 при проведенні з нею слідчого експерименту.
- висновком медичної експертизи № 3 від 16 січня 2015 року згідно якої виявлені тяжкі тілесні ушкодження відносно живого чоловіка мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і утворилися в результаті не менш шести-семи впливів тупими предметами при цьому потерпілий був повернутий передньою поверхнею тіла к нападнику, та виключає виникнення тілесних ушкоджень в результаті падіння с висоти зросту, а також експерт прийшов до висновку, що виявлені тілесні ушкодження могли утворитися при тих обставинах на які вказує свідок ОСОБА_8 при проведенні з нею 22 грудня 2014 року слідчого експерименту.
- висновком медичної експертизи №16 від 11 березня 2015 року з якої вбачається, що смерть ОСОБА_9 могла наступити 30.08.2014 року в першу половину доби.
- протоколом слідчого експерименту від 23 грудня 2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 з якого вбачається, що ОСОБА_7 під час слідчого експерименту розказав та показав обставини завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 саме ним, а також показав механізм завдання тілесних ушкоджень.
- висновком комісійної судово-медичної експертизи № 54 згідно якої встановлені тілесні ушкодження: закрита внутрішньочерепна травма, епі-та субдуральний крововиливи вагою 130 г, з розшаровуючи ми дрібними крововиливами у в товщу твердої мозкової оболонки, розташовані в проекції зовнішньої поверхні правої півкулі мозку з переходом на передню, середню черепно-мозкові ямки, та намет мозочка, що призвело до стиснення звивин мозку, розсіяні крововиливи в товщу м`яких мозкових оболонок, дрібно вогнищеві субарахноїдальні та внутрішньо мозкові крововиливи, набряк м`яких та твердої мозкових оболонок, речовини головного мозку, з ознаками розвитку запального процесу, крововилив у м`які покривні тканини голови з внутрішньої сторони у лобній області ліворуч з набряком, овальне садно в лівій тім`яній області, синці повік обох очей, лівої щоки, на підборідді праворуч, крововилив під слизову оболонку правого ока у зовнішнього кута. Виявлені ушкодження спричинені від дії тупих твердих предметів в лобно-тім`яну область ліворуч, в область обличчя ліворуч та праворуч, не менш ніж від 4-5 ударів. Виявлені ушкодження не несуть характерологічних властивостей травмую чого предмету, тому конкретизувати його немає можливості. За своїм характером сукупність ушкоджень в області голови та обличчя, які призвели до розвитку закритої внутрішньочерепної травми, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя і в даному випадку призвели до настання смерті. Виявлені зовнішні і внутрішні тілесні ушкодження в області голови, обличчя, що мають ідентичну реакцію запального процесу, виникли в короткий термін часу, одне за одним, послідовність їх спричинення встановити неможливо, і виникли в термін до однієї доби з моменту їх спричинення до моменту настанні смерті. Встановлені тілесні ушкодження спричинені з силою, достатньою для виникнення встановлених як зовнішніх, так і внутрішньо-черепних тілесних ушкоджень. Встановлені тілесні ушкодження розташовані в місцях, доступних для спричинення самостійно чи власноруч, однак, враховуючи характер та вираженість тілесних ушкоджень, комісія експертів вважає не характерним їх виникнення при спричиненні їх самому собі. Черепно - мозкова травма, по характеру виникнення, має світлий проміжок під час якого, після спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 міг виконувати самостійні дії, в тому числі, і рухатись, до моменту виникнення втрати свідомості. Механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_9 не суперечить механізму їх виникнення, на який було вказано у протоколах слідчих експериментів від 22.12.2014р. за участю свідка ОСОБА_8 , за участі підозрюваного ОСОБА_7 , та в протоколах допитів.
Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції судово-медичний експерт ОСОБА_17 висновки проведених ним судово-медичних експертиз підтримав в повному обсязі.
Порушень вимог кримінально-процесуального закону які могли поставити під сумнів достовірність доведених об`єктивних доказів по кримінальному провадженню не має.
Доводи апеляційних скарг, про те що визнання вини ОСОБА_7 було обумовлено застосуванням до нього недозволених методів ведення розслідування з боку працівників міліції є безпідставні, оскільки вони в установленому законно порядку були перевірені та не знайшли свого підтвердження. Про прокурором винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутності в діях оперативних працівників складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 365 КК України від 27 березня 2015 року (а.п. 109-125)
Сукупності наведених об`єктивних доказів судом першої інстанції дана належна правова оцінка і дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 кваліфіковано вірно, а доводи апеляційних скарг про недоведеність вини останнього не обґрунтовані.
Разом з тим з мотивувальної частини обвинувального вироку стосовно ОСОБА_7 підлягає виключенню вказівка суду на те, що тяжкі тілесні ушкодження, в наслідок яких настала смерть потерпілого ОСОБА_9 , були спричиненні сумісними діями ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , оскільки матеріали провадження у відношенні останнього виділені в окреме провадження. Тому доводи апеляційні доводи скарги прокурора у цій частині є обґрунтовані.
Разом з тим доводи апеляційної скарги прокурора в частині необхідності внесення у вирок посилання на те що в діях ОСОБА_7 присутня обставини яка обтяжує його відповідальність рецидив, є не обґрунтованою, оскільки ця обставина підлягає урахуванню при призначенні покарання одночасно с постановленням вироку, але апеляційні підстави для прийняття такого рішення у колегії судді в відсутні.
Призначена обвинуваченому ОСОБА_7 міра кримінального покарання за вказаний злочин в повному обсязі відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Разом з тим судом першої інстанції при призначенні міри покарання, що до обвинуваченого ОСОБА_7 необґрунтовано застосовані вимоги ст. 71 КК України.
До такого висновку колегія суддів приходить за наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 вироком Краматорського міського суду Донецької області від 18 червня 2003 року засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 29 червня 2005 року на підставі ст. 82 КК України не відбутий строк покарання у вигляді позбавлення волі змінено на 20 місяців 19 календарних діб виправних робіт з утриманням із заробітної плати в дохід держави 20%. Покарання у вигляді виправних робіт не було виконано, а вироком Краматорського міського суду Донецької області від 16 вересня 2009 року засуджено за ст. 185 ч.3; 190 ч.2; 187 ч. 1; 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 25 липня 2012 року за постановою Кіровського районного суду м. Донецька від 17 липня 2012 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 22 дні. При цьому, при визначенні остаточної міри покарання до ОСОБА_7 не були застосовані вимоги ст. 71 КК України. Злочин, за який ОСОБА_7 засуджено вироком Краматорського міського суду від 15 травня 2015 року, було вчинено 29 серпня 2014 року, тому застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 вимог ст. 71 КК України у строк понад 10 років, не виконання не відбутої частини виправних робіт вказаним вироком не ґрунтується вимогах закону.
Керуючись ст. 407 Кримінального процесуального кодексу України колегія суддів ухвалила -
У х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 15 травня 2015 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на вчинення ОСОБА_7 злочину разом з ОСОБА_10 , вказавши що злочин вчинено з особою матеріали у відношенні якого виділені у окреме провадження.

Виключити з вироку застосування вимог ст.71,72 КК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді приєднання не відбутої частини покарання за постановою Дзержинського міського суду від 29 червня 2005 року.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 121 КК України до міри кримінального покарання призначене судом першої інстанції у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня отримання копії ухвали обвинуваченим ОСОБА_7 , а іншими учасниками у той же строк з дня її проголошення.

Колегія суддів: