В И Р О К
іменем України
"14" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0009902 від 06 липня 2015 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Воля-Висоцька, Нестерівського району, Львівської області, громадянин України, українець з середньою освітою, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 10.06.2008 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 21.02.2012 року з Ізяславської ВК № 31 Хмельницької області по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 06.07.2015 року, приблизно 0 03 годині 00 хвилин, знаходився за адресою: м. Київ, вул. Тампере, 12, де розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 наніс удар кулаком ОСОБА_10 в область голови, від якого остання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, впала на землю.

В цей час у ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, побачивши в кишені спідниці потерпілої ОСОБА_10 мобільний телефон, виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого посягання мобільний телефон «Нокія105» та грошові кошти в розмірі 570 гривень, які знаходилися в правій кишені спідниці ОСОБА_10 .

Здійснюючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 , підійшов до ОСОБА_10 , яка в цей час лежала на землі та, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи те, що його дії носять відкритий характер, оскільки його злочинні дії були помічені ОСОБА_6 , повторно відкрито викрав з кишені спідниці мобільний телефон «Нокія 105», вартістю 400 гривень в якому знаходилась сім-карта оператору «Лайф» вартістю 10 гривень, на рахунку якої були грошові кошти в розмирі 3 гривень, а також грошові кошти в розмирі 570 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 983 гривні.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадені мобільний телефон та грошові кошти, що належать потерпілій ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, розкаявся та підтвердив час, місце та матеріальні збитки завдані потерпілій.

Також ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як він повністю погоджується з обставинами скоєння ним злочину встановленим, як на досудовому слідстві, так і в суді.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , під час судового засідання послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_4 роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 , розкаявся в скоєному, сприяв розслідуванню в ході досудового слідства та в суді, що є пом`якшуючою обставиною по справі, його характеристику, не одружений, не працює, раніше судимий, має не погашену судимість.

Також судом враховано, що ОСОБА_4 , скоїв тяжкий злочин, обставини скоєння злочину, злочин скоєно в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною по справі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства і міра покарання повинна бути пов`язана з позбавленням волі.

Речові докази підлягають поверненню потерпілій ОСОБА_10 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366- 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу - залишити без змін, тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , рахувати з 06.07.2015 року, з моменту затримання.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон «Нокія» повернути потерпілій ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: