Справа № 706/1059/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2015 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участі процесуального прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

адвоката обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка угоду про примирення сторін у кримінальному провадженні № 0000203 від 06 травня 2015 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Івангород Христинівського району Черкаської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, не одружений, не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Христинівським РВ УМВС України в Черкаській області 22.04.2008 року

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1ст.186 КК України

встановив:

06.05.2015 о 14 годині 30 хвилин в м. Христинівка Черкаської області ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу зайшов до приміщення господарської споруди, що розташована на території домоволодіння АДРЕСА_2 та належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , звідки відкрито в присутності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , викрав кустарного виробництва дерев`яну шкатулку у виді споруди "замку" в якій знаходились грошові кошти в сумі 3150 гривень, автомобільну магнітолу марки "Sony" моделі «CDX-F5550EE», вартістю 450 гривень, автомобільну магнітолу марки «Pioneer» моделі «DEH-2850MP, вартістю 350 гривень, та автомобільну магнітолу марки "Panasonic" невстановленої моделі, яка знаходилась у несправному стані, чим спричинив власнику вказаного майна ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Разом із обвинувальним актом до Христинівського районного суду Черкаської області надійшла угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим від16 липня 2015 року.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про примирення від 16 липня 2015 року. При цьому обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України, враховуючи особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та обставини, які обтяжують покарання, враховуючи вимоги ч.1 ст.69-1 щодо граничного розміру покарання, санкцію частини 1 статті 186 Особливої частини КК України, сторони домовились про призначенням підозрюваному узгодженого покарання у вигляді штрафу в розмирі 1020 грн. що становить 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Також пояснив, що укладена угода з його сторони є добровільною, він розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього, у разі затвердження цієї угоди.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_5 , просить суд її затвердити, призначивши обвинуваченому покарання, визначене цією угодою. Також пояснив, що на даний час претензій до обвинуваченого не має, укладення угоди з його сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.

Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону, і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1ст.186 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості. При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч.1 ст.186 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди. ч.5 ст.469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання. Цивільний позов не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні. На підставі викладеного та керуючись ст.368-371, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 16 липня 2015 року. Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмирі 1020 грн. що становить 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1