Справа № 591/9175/14-к Провадження № 1-кс/591/1444/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В :
До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою на постанову слідчого про закриття наведеного кримінального провадження звернувся ОСОБА_3 , яку підтримав та мотивував тим, що з заявою про застосування відносно нього та свідків недозволених методів дізнання працівниками Тростянецького РВ він звернувся до органів прокуратури. 31 жовтня 2014 року слідчим прокуратури Сумської області було закрито кримінальне провадження в зв`язку з відсутністю в діях працівників міліції складу злочину. Вважає, що кримінальне провадження закрито незаконно, оскільки перевірка за його заявою не була проведена взагалі.
Прокурор в судовому засіданні скаргу не визнав, зазначивши, що перевірка за заявою скаржника проведена належним чином та в повному обсязі, тому в зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю вимог, в задоволенні скарги просив відмовити.
По-перше, слід зазначити про те, що, оскільки органами досудового розслідування не надано суду доказів дати отримання скаржником копії оскаржуваної постанови, ніж зазначена ним, тому у суду відсутні підстави вважати скаргу поданою поза межами строків, встановлених ч. 1 ст. 304 КПК України.
З проведеної перевірки було встановлено, що на предмет вчинення неправомірних дій (за заявою та поясненнями заявника) перевірялись працівники Тростянецького РВ, які за тими ж поясненнями на думку заявника вчиняли неправомірні дії відносно нього в зазначений період.
26 серпня 2010 року за результатами цієї перевірки було відмовлено в порушенні кримінальної справи в порядку КПК України 1960 року відносно працівників Тростянецького РВ в зв`язку з відсутністю в їх діях складів злочинів, передбачених ст.ст. 364, 365 КК України (а.с. 124).
Постанова була отримана заявником в листопаді 2010 року, чого він сам не заперечив та підтвердив суду, оскаржена ним не була та набрала законної сили.
06 червня 2014 року ОСОБА_3 , не оскарживши наведеної постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, повторно звертається з аналогічною заявою про вчинений на його думку злочин відносно нього працівниками Тростянецького РВ за наведених вище обставин.
Оскільки по заяві скаржника відомості до ЄРДР внесені не були, тому такі дії було зобов`язано вчинити прокуратуру судом (ухвала слідчого судді від 04 серпня 2014 року).
Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна містити, зокрема, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.
П.п. 3, 8 Перехідних положень КПК України 2012 року передбачено можливість передання до органу досудового розслідування заяв про злочини, рішення по яким не прийнято в порядку КПК України 1960 року, а допустимість доказів, отриманих до набрання чинності новим КПК, визначається в порядку, що діяв до набрання ним чинності.
Слід також зауважити, що ухвала слідчого судді про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за приписами ст.ст. 303-307 КПК України носить виключно зобов`язальний характер та не встановлює наявності або відсутності в діях певних осіб складу злочину, а обсяг проведення необхідної перевірки визначається відповідною процесуальною особою, що здійснює досудове розслідування певного кримінального провадження та у встановленому законом порядку судом.
З дослідженого судом кримінального провадження встановлено, що під час проведення первинної перевірки в порядку КПК України 1960 року було отримано пояснення осіб, зокрема заявника, витребувані необхідні документи, які в подальшому були покладені в основу постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, яка набрала законної сили, є не скасованою і підстав вважати викладені у ній факти та обставини недостовірними (до її скасування чи визнання незаконною), у суду немає підстав.
Зі змісту поданої скаржником заяви про злочин, а також матеріалів кримінального провадження встановлено, що заява про вчинення відносно нього неправомірних дій подана з тих же самих підстав та з приводу тих же обставин, що вже були предметом перевірки і процесуальне рішення по якій набрало законної сили і не скасоване.
Відтак, суд погоджується з доводами прокурора про законність винесеного рішення про закриття кримінального провадження за наявності не скасованого рішення в порядку КПК України 1960 року з приводу обставин застосування недозволених методів саме до ОСОБА_3 .
Проте, з досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що до ЄРДР були внесені відомості в тому числі за фактом вчинення недозволених методів дізнання та досудового слідства працівниками Тростянецького РВ відносно свідків по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_3 , але ані матеріали кримінального провадження відкритого в порядку КПК України 2012 року, ані відмовний матеріал зібраний по КПК України 1960 року не містять в собі доказів проведення повної перевірки по цьому факту, як і відсутні мотиви закриття провадження в оскаржуваній постанові щодо цього питання, тому вона не може вважатись законною і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Постанову від 31 жовтня 2014 року старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_6 , про закриття матеріалів кримінального провадження № 0000184, скасувати.
Про прийняте рішення повідомити прокурора, скаржника та слідчого.
Матеріали кримінального провадження повернути до прокуратури Сумської області.
Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_1