ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.11.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі : головуючої судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , адвокатів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004311 від 06 вересня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого , офіційно не працюючого , раніше не судимого , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 02.09.2015 року, приблизно о 13:30 год., прийшов до місця мешкання раніше йому знайомої ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 . Зайшовши до кухні потерпіла зі своєї жіночої сумки вийняла свій мобільний телефон ТМ «ZТЕ» модель v91 80 та поклала його на стіл, ОСОБА_6 зацікавився мобільним телефоном та запитав у потерпілої за скільки вона його придбала. Після чого скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_7 не спостерігає за діями ОСОБА_6 , він шляхом вільного доступу таємно заволодів мобільним телефоном ТМ «ZТЕ » модель v 9180.
Після цього ОСОБА_6 , вийшов з адреси мешкання потерпілої та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, реалізувавши мобільний телефон ТМ «ZТЕ» модель v 9180 на радіоринці «Аракс», що розташований біля станції метро «Героїв Праці» в м.Харкові.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , який викрав чуже майно, яке належало ОСОБА_7 , згідно висновку товарознавчої експертизи №348 від 22.09.2015, була спричинена матеріальна шкода у розмірі 3140 грн. 00 коп.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.185 ч.1 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка ).

29 вересня 2015 року у даному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 в порядку, передбаченому положеннями ст.ст.468, 469,471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла та підозрюваний ОСОБА_6 за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст.471 КПК України, виклали формулювання підозри та правову кваліфікацію дій підозрюваного за ст.185 ч.1 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, потерпіла не має до ОСОБА_6 матеріальних претензій, при цьому підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію його дій за ст.185 ч.1 КК України.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, та отримана згода підозрюваного на призначення такого покарання.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні підозрюваному.

Розглядаючи, в порядку встановленому п.1 ч.3 ст.314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілою та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між потерпілою та підозрюваним дотримані вимоги і правила кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.

Потерпіла в судовому засіданні просила затвердити дану угоду про примирення, укладену між нею і підозрюваним ОСОБА_6 та призначити останньому узгоджену ними міру покарання, при цьому підтвердив, що їй роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення угоди та обмеження її права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні також просив суд вказану угоду, укладену між ним та потерпілою затвердити і призначити йому узгоджену в угоді міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, в обсязі оголошеної йому підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, крім того зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що злочин, передбачений ст.185 ч.1 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до вимог ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Разом з тим, суд шляхом опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між потерпілою та ОСОБА_6 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України. Крім того, потерпіла ОСОБА_7 в свою чергу цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним положеннями ст.65 КК України.

На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілою та підозрюваним , відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому його дії кваліфікує за ст.185 ч.1 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_6 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого та відшкодування ним завданого збитку в повному обсязі.
Обставини, які обтяжують покарання , судом не встановлені.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись вимогами ст.ст.122, 314 ч.1, 373, 374, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
засудив:
Затвердити угоду про примирення від 29 вересня 2015 року у кримінальному провадженні , зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0004311 від 06.09.2015 року, укладену між потерпілою ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та призначити йому за цей злочин узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.
Вирок може бути оскаржено, з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: