АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кс/774/64/16 Справа № 1-68/03 Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - ОСОБА_1

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам закону заяву засудженого ОСОБА_2 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк покарання у відповідності з ч.5 ст.72 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
11 січня 2015 року до Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшло заява ОСОБА_2 , щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2003 року за п. 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.187, ч.5 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна. Ухвалою Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року, змінено вирок апеляційної інстанції, пом`якшивши ОСОБА_2 за п.6 ч.2 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Як вбачається з наданої заяви, засуджений ОСОБА_2 просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі вимог ч. 5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Ознайомившись з даною заявою, приходжу до висновку про необхідність повернення заяви особі, яка її подала, з наступних підстав.

Підставою для звернення заявника в апеляційний суд з вказаною заявою слугував вище приведений Закон України та змінена ним ст. 72 КК України, частина п`ята якої (в новій редакції) передбачає зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження особи до позбавлення волі, у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Разом з цим, вказаний закон, вносячи зміни в Кримінальний кодекс України, тобто в матеріальний закон, не передбачив процесуальний порядок розгляду подібних клопотань.

Таким чином, законодавцем залишились не врегульованими кримінальні процесуальні відносини, які породжує Закон України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII.

В даному випадку, вважаю за необхідне керуватись ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першої ст.7 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать верховенство права, законність, доступ до правосуддя.

Слід відзначити, що виниклі правовідносини пов`язані з виконанням судового рішення та стосуються порядку вирішення судом питань, пов`язаних з виконанням вироку.

Чинним кримінальним процесуальним законом порядок вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, який набрав законної сили, регламентується розділом 8 КПК України.

Із змісту ст. 539 КПК України вбачається, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішується судом за клопотанням передбачених цією нормою закону осіб, а клопотання, пов`язане з виконанням вироку щодо особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Звернення до суду, який ухвалив вирок, можливе лише у випадках, які стосуються застосування відстрочки виконання вироку, заміни штрафу на громадські роботи, тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі, зняття судимості та вирішення будь- яких сумнівів і протиріч щодо виконання вироку.

Розгляд клопотань судом, який ухвалив вирок та ті питання, які віднесені до підсудності цього суду,вказують на те, що за місцем ухвалення вироку не розглядаються питання щодо виконання вироку відносно особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі у відповідних установах.

Аналіз ст. 539 КПК України та визначених нею правил підсудності свідчить про те, що клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання повинне розглядатись місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Зокрема, це пов`язано і з тим, що при розгляді клопотання суд має встановити час попереднього ув`язнення засудженого, а повні дані щодо такого ув`язнення містяться тільки в особовій справі, яка зберігається в установі виконання покарання.

Крім того, розгляд вказаної заяви апеляційним судом, позбавляє засудженого ОСОБА_2 та інших зацікавлених осіб права на апеляційне оскарження рішення суду, яке передбачене ч. 5 ст. 539 КПК України.

Таким чином, врахуванням змісту положень ч. 6 ст. 9 КПК України та системного аналізу ст. 539 КПК України, питання застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року має вирішуватись відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

З урахуванням наведеного, подане клопотання підлягає поверненню особі, для звернення з ним до належного суду, яким є місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 397, 537, 539 КПК України, суддя - доповідач, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Повернути ОСОБА_2 заяву щодо зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк призначеного йому покарання, як таке, що не підлягає розгляду в суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Суддя Апеляційного суду
Дніпропетровської області ОСОБА_1