АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №639/1862/15-К, Провадження №11кп/790/295/16 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.185 КК України

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року м.Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 жовтня 2015 року щодо

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Харкові, громадянина України, , не одруженого, безробітнього зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 5 квітня 2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнено від відбуття покарання з випробуванням строком 2 роки. 18 червня 2014 року ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова звільнено від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі п. "в" ч. 1 ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році";

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Харкові, , громадянина України, не одруженого, безробітного зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого

- 23 березня 2010 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.ст.70,71 Кримінального кодексу України до 3 років 1 місяця позбавлення волі (звільнився з місць позбавлення волі 1 березня 2011 року);

- 7 серпня 2015 року Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі (на підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком 1 рік).

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 жовтня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України і за сукупністю злочинів, відповідно до ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 Кримінального кодексу України, засуджено до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 Кримінального кодексу України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном 3 роки.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України і за сукупністю злочинів засуджено до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 Кримінального кодексу України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном 3 роки.

Судом першої інстанції встановлено, що 4 серпня 2014 року о 13 годині ОСОБА_7 , перебував поблизу кіоску, розташованого за адресою: м.Харків, вул.Івана Мінайленко,7. Там він помітив неповнолітнього ОСОБА_11 , який стояв в черзі до кіоску. З правої кишені шортів останнього було видно мобільний телефон. У ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону. ОСОБА_7 , переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, і таємно викрав із правої кишені шортів неповнолітнього ОСОБА_11 належний тому мобільний телефон "Caterpillar CAT B" Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши своїми діями матеріальну шкоду розміром 953 гривні 40 копійок.

20 грудня 2014 року о 23 годині ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перелізли через огорожу та проникли на територію домоволодіння, що належить ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 де, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, викрали 15 стальних труб діаметром 50мм з товщиною стінки 3мм довжиною 56м. Після цього ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли, розпорядились викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми діями матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 1325 гривень 25 копійок.

1 січня 2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували за адресою: АДРЕСА_4 та, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрали 4 сталеві бочки об`ємом 200л. Після цього вони з місця вчинення злочину зникли, розпорядились викраденим на власний розсуд, заподіявши при цьому потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду розміром 380 гривень.

25 грудня 2014 року ОСОБА_8 о 20 годині знаходився поблизу будинку АДРЕСА_5 . Саме в той час він, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов на територію домоволодіння, що належить ОСОБА_14 , де підійшов до будинку та, використовуючи як знаряддя, знайдену в приміщенні відчиненої веранди металеву балку, здійснив віджим вбудованої у фасаді житлового будинку металевої решітки. Далі ОСОБА_8 проник повз віконну раму до житлового приміщення будинку, де з однієї із кімнат таємно викрав сталеву ванну. Після чого ОСОБА_8 з викраденим майном зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 400 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_8 оскаржив зазначений вирок Жовтневого районного суду м.Харкова.
У своїй апеляційній скарзі він просив вирок скасувати і об`єднати кримінальне провадження з іншим кримінальним провадженням, що наразі перебуває в на стадії досудового розслідування у слідчого Жовтневого РВ.
Заслухавши доповідь судді, доводи обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, яка проти її задоволення заперечувала, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_8 є необгрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнали в повному обсязі, фактичні обставини справи і правильність правової кваліфікації їх дій не заперечували. У зв`язку з цим, суд розглянув справу в порядку ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів кримінального провадження.

Судовий розгляд в суді першої інстанції проведено з дотриманням норм Розділу ІV Кримінального процесуального кодексу України, обвинувальний вирок, ухвалений за наслідками судового розгляду, відповідає вимогам ст.370,374 Кримінального процесуального кодексу України, а призначене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання відповідає положенням ст.65,75 Кримінального процесуального кодексу України.
За таких обставин підстав, передбачених ст.409 Кримінального процесуального кодексу України, для скасування або зміни вироку Жовтневого районного суду м.Харкова, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Доводи апеляційної скарги такий висновок не спростовують, оскільки наявність щодо обвинуваченого ОСОБА_8 іншого кримінального провадження, що перебуває на стадії досудового розслідування, не може бути підставою для скасування вироку у справі за обвинуваченням, досудове слідство у якому закінчено і обвинувальний акт передано до суду.

Беручи до уваги наведене, керуючись статтями 404,405,407,418,419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими у той самий строк після вручення їм копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4