Справа № 309/1331/13
Провадження № 1-кп/309/41/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст кримінальне провадження №0000005 відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, освіта вища, неодруженого, звільненого 06.11.2015 р. зі служби в ОВС з посади о/у СКР Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст.364 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового слідства пред`явлено обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 365 КК України в тому, що він 24.07.2010 р. об 11.00 год. являючись працівником правоохоронного органу, працюючи на посаді оперуповноваженого СКР Хустського МВ ГУ МВС України в Закарпатській області разом, з оперуповноваженим СКР Хустського МВ ГУ МВС України в Закарпатській області ОСОБА_7 з метою доставки в Хустський МВ ГУ МВС України в Закарпатській області затриманого біля будинку № 5 по вул. Київська Набережна в м. Хуст ОСОБА_8 , не представившись і не роз`яснивши причини затримання, на вимогу його діда ОСОБА_6 , застосувавши спецзасіб наручники проводили затриманого ОСОБА_8 в напрямку міськвідділу міліції. На подвір`ї позаду зазначеного будинку на асфальтованій площадці ОСОБА_6 наздогнавши ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які вели його онука, намагався дізнатись причину затримання та встановити осіб, які супроводжують його онука, оскільки особи які вели його онука не перебували у форменному одязі працівника міліції. Після цього ОСОБА_5 перевищуючи свої службові повноваження, умисно, явно виходячи за межі наданих йому повноважень, розвернувшись обличчям до ОСОБА_6 , 1941 р. н. безпричинно наніс йому удар кулаком в обличчя від чого останній впав на асфальтну доріжку.

У зв`язку із внесенням змін Законом № 746-VII від 21.02.2014 р. до ст.365 КК України прокурором складено новий обвинувальний акт від 17.11.2015 року, не змінюючи суті обвинувачення з уточненням кваліфікуючої ознаки дій обвинуваченого ОСОБА_5 пов`язаної із займаною ним посадою службовця правоохоронного органу.

Нове обвинувачення прийнято судом до розгляду. Суті зміненого обвинувачення потерпілий ОСОБА_6 не заперечив. Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 не заперечили в судовому засіданні обставин, що стосувалися суті самої пригоди 24.07.2010 р., однак з такою кваліфікацією дій не погодилися.

В ході судового розгляду даного кримінального провадження, суд встановив обставини, які дають підстави для зміни кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 по факту пригоди що сталася 24.07.2010 року з ч. 2 ст. 365 КК України на ч. 3 ст.364 КК України, виходячи з наступних обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував самих обставин про пригоду, що сталася з його участю 24.07.2010 р. об 11.00 год., однак не погоджується з такою кваліфікацією його дій, як зазначив прокурор. Даючи свої пояснення ОСОБА_5 свою вину у вчиненому злочині не визнав. Суду пояснив, що у його колеги - оперуповноваженого СКР Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_7 перебувала на розгляді заява про крадіжку грошей з каси кафе «Транзит». Згідно оперативної інформації до вчинення даного злочину був причетний ОСОБА_8 . Тому, 24.07.2010 року він з ОСОБА_7 проводили перевірку за місцем проживання ОСОБА_8 . По дорозі до будинку ОСОБА_8 вони зустріли ОСОБА_9 , який був знайомий з ОСОБА_10 та з`ясували де знаходиться останній. Підійшовши до будинку, де проживав ОСОБА_8 він попросив ОСОБА_11 покликати з квартири ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_8 вийшов з квартири і виходив з під`їзду то впізнав у них працівників міліції. Вони, йому пояснили про необхідність піти до райвідділу міліції для дачі пояснень по факту крадіжки з кафе «Транзит» грошових коштів. На що ОСОБА_8 висловився нецензурними словами та зробив спробу втекти. Однак, вони встигли його наздогнати, але останній робив спроби викрутитися з метою втечі. На таку активну протидію ОСОБА_8 вони загнули йому рки за спину та вдягли наручники. Він став з правого боку відносно ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 з лівого боку. Тримаючи останнього вони почали його супровід до Хустського МВ. Він тримав ОСОБА_8 своєю правою рукою за його праве плече, а лівою рукою за одяг ОСОБА_8 . Через декілька хвилин він почув, що до них по ззаду з вимогами пояснити причину затримання внука, наближався ОСОБА_6 , 1941 р. н. і витягнув руки хапаючи його за одяг на плечах та за пояс з кобурою, в якій знаходилася його табельна зброя. Після таких дій з боку потерпілого, він відмахнувся рукою позаду щоб уникнути можливого заволодіння зброєю та відчепити руки потерпілого з його одягу. Куди саме він відштовхнув ОСОБА_6 не бачив, так як продовжував рухатися, утримуючи затриманого ОСОБА_8 . Від цього поштовху ймовірно потерпілий впав позаду них а далі підвівся та пішов додому. В ході цієї пригоди він говорив потерпілому, що вони працівники міліції, намагався показати йому посвідченні і пояснював з чим пов`язано затримання його внука. При цьому сам потерпілий бачив у нього на поясі кобуру з табельною зброєю коли вони рухалися із затриманим в напрямку Хустського МВ. Жодних дій з умислом на перевищення своїх повноважень щодо потерпілого ОСОБА_6 не вчиняв і не мав наміру на заподіяння йому яких-небудь тілесних ушкоджень. Просив суд врахувати всі обставини та докази перевірені в судовому засіданні та вирішити питання щодо закриття кримінального провадження відносно нього.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 подав письмову заяву з проханням закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , зазначивши що не має і не матиме жодних матеріальних або моральних претензій до ОСОБА_5 з приводу пригоди, яка сталася між ними 24.07.2010 року. Потерпілий в своїх поясненнях показав, що дійсно 24.07.2010 року до них в квартиру заходив знайомий його внука на ім`я ОСОБА_12 , покликавши внука на вулицю до хлопців що його чекають. Потім він почув з двору шум та побачив через вікно, що внука ведуть двоє молодих людей в цивільному одязі. Його це обурило, тому він намагався з`ясувати причину такого затримання. Через ці обставини вийшов з квартири на вулицю, наздогнав працівників міліції і підійшовши позаду вимагав пояснити причину затримання. Куди саме хапав ОСОБА_5 вже не пам`ятає, так як все відбулося дуже миттєво і від поштовху, який стався в ділянку обличчя він впав на доріжку. Просив суд закрити провадження по справі та не призначати ОСОБА_5 ніякого покарання, його цивільний позов залишити без розгляду, оскільки йому повністю відшкодовано завдану шкоду.

Під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 24.07.2010 р. він перебував вдома разом зі своїм дідусем ОСОБА_6 . Близько 11.00 год. його з квартири покликав на вулицю товариш ОСОБА_13 . Коли він вийшов з квартири на вулиці біля під`їзду було двоє хлопців, серед яких він впізнавав на обличчя ОСОБА_5 як працівника Хустського МВ. Вони були в цивільному одязі і він бачив у ОСОБА_5 на поясі кобуру з табельною зброєю. В короткій розмові з`ясувалося, що на нього паде підозра у співучасті вчинення крадіжки, у зв`язку з чим є необхідність надати пояснення. Після чого, він перелякався і схотів втекти, вириваючись від працівників міліції, тому йому закрутили руки за спину і вдягли наручники та повели до Хустського відділу міліції. По дорозі перед будинком їх наздоганяв позаду дід ОСОБА_6 , який вимагав пояснити причину його затримання. Після наближення до них дід впав позаду, а його продовжили конвоювати до райвідділу міліції. При цьому його весь час тримали обидва працівники міліції і ніхто не відпускав його руки та не зупинявся. Як саме і від чого впав його дід він не бачив, так як його нахиленого головою до низу супроводжували працівники міліції.

Під час допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 останні пояснювали, що з моменту пригоди пройшло багато часу, і вони не пам`ятають всіх обставин. Свідки в своїх показах лише вказували нате, що сама пригода мала місце на подвір`ї біля їхнього будинку 24.07.2010 року . Однак їх покази з показами обвинуваченого, потерпілого мають неточності щодо механізму заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_5 .. Механізм їх заподіяння у спосіб який вказували свідки в своїх першочергових показах не вкладається у механізм та спосіб їх заподіяння, який зазначає сам потерпілий, обвинувачений та свідок ОСОБА_8 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 дав суду аналогічні покази із показами обвинуваченого ОСОБА_5 щодо пригоди в якій він приймав участь 24.07.2010 року під час затримання ОСОБА_8 в м. Хуст біля будинку № 5 по вул. Київська Набережна.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в судовому засіданні стверджували, що 24.07.2010 р. вони проходили біля гаражів по вул. Київська Набережна в м. Хуст, де шукали металобрухт. На площадці позаду будинку АДРЕСА_2 бачили двох працівників міліції, що вели із закрученими руками за спину молодого хлопця. Їх позаду наздоганяв старший за віком чоловік, який наблизившись до затриманого впав на землю. Вони не бачили щоб хтось із працівників міліції наносив цьому чоловіку удари.

У потерпілого ОСОБА_6 згідно акту судово-медичного обстеження № 422 від 29.07.2010 року та висновку експерта № 571 від 20.10.2010 року були виявлені тілесні ушкодження у вигляді садини розташовані на шкіряних покривах правого ліктьового суглобу та на шкіряних покривах нижньої губи справа. Згідно довідки Хустської ЦРЛ у засвідчуваного виявлено забій м`яких тканин носа, забій, садна правого ліктьового суглобу. Вищезазначені тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, що діяли по механізму удару та ковзання і вкладаються в час пригоди, що мала місце 24.07.2010 року. Тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин носа та садини нижньої губи справа - виникли внаслідок локального удару тупим твердим предметом, з обмеженою травмуючою поверхнею, яким певно могла бути затиснута в кулак рука сторонньої людини, а садно та забій правого ліктьового суглобу виникли внаслідок удару об тверде покриття підлеглого ґрунту після надання тілу певного прискорення і падіння його з висоти власного росту. В момент отримання локального удару (не менше одного) потерпілий знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні, лицем повернутий до нападаючого з послідуючим падінням і удару у тверде покриття підлеглого ґрунту. Якою саме рукою був нанесений удар визначити не можливо.

З приводу встановлених тілесних ушкоджень у потерпілого, у судовому засіданні був допитаний судовий експерт ОСОБА_19 , який проводив перше обстеження потерпілого ОСОБА_6 . За показами експерта, встановлено, що при судово-медичному дослідженні та проведені судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 не ставилися питання перед експертами, про можливість заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, при обставинах які встановлені у показах самого потерпілого, свідка ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_5 під час пригоди 24.07.2010 року.

Судом проводився допит в якості свідка, прокурора Хустської міжрайонної прокуратури ОСОБА_20 , з приводу обставин проведення перевірки по відмовних матеріалах Хустського МВ щодо обставин пов`язаних з діями працівника Хустського МВ ОСОБА_5 відносно проведення перевірки та затримання ОСОБА_8 , який ствердив, що на час перевірки цих матеріалів не було підстав для винесення постанови про скасування рішення органу дізнання про відмову у порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_5 за ст..122 КК України, по обставинах пов`язаних із перевіркою та затриманням ОСОБА_8 та заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 .

Інших доказів у ході судового розгляду стороною захисту та обвинувачення на спростування або підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 365 КК України не надано і судом таких доказів не встановлено.

Наявність встановлених та перевірених доказів у судовому засіданні, у їх сукупності дають підстави зробити висновок, що ОСОБА_5 24.07.2010 року діючи як працівник правоохоронного органу об 11.00 годині, біля будинку № 5 по вул. Київська Набережна в м. Хуст, виконуючи свої службові обов`язки по розкриттю злочину, пов`язаного з крадіжкою грошових коштів, до якої міг бути причетний ОСОБА_8 , разом зі своїм колегою ОСОБА_7 , проводячи перевірку ОСОБА_8 , провели його затримання, оскільки останній після повідомлення ними про обставини його перевірки та на пропозицію дати свої пояснення намагався втекти. Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_5 щодо ОСОБА_8 носили правомірний характер.

Разом з цим, під час затримання ОСОБА_8 24.07.2010 року в м. Хуст по вул. Київська Набережна, ОСОБА_5 діючи відносно ОСОБА_6 1941 р. н., з використанням свого службового становища, будучи працівником правоохоронного органу, всупереч інтересам служби завдав істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам потерпілого ОСОБА_6 , 1941 р. н. А саме, ці дії полягали в тому, що ОСОБА_5 не впевнившись у незаконності дій та намірів потерпілого, що були активно спрямовані на з`ясування причини затриманого ними внука ОСОБА_8 , маючи намір зупинити такі активні дії потерпілого, при умові наявності у нього табельної зброї на поясі, за який хапався потерпілий, правою рукою відмахнувся на зустріч потерпілому, що підбігав до нього позаду, таким чином наніс удар останньому заподіявши легке тілесне ушкодження.

Враховуючи наведене, суд вважає що дії обвинуваченого ОСОБА_5 під час пригоди 24.07.2010 року слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 364 КК України, за кваліфікуючими ознаками зловживання службовим становищем, з використанням службовою особою службового становища, всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, вчинене працівником правоохоронного органу.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень ст. 19 Конвенції ООН проти корупції» № 746 - VII від 21.02.2014 р., який набрав чинності 28 лютого 2014 р. ч. 3 ст. 364 КК України виключено.

Таким чином, ч. 3 ст. 364 КК України декриміналізована, а тому злочинні діяння передбачені цією статтею не визнаються злочином.

Приписами ч. 1 ст. 248 КПК України (в редакції 1960 року) передбачено, якщо при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 7-1, 7-2, 8, 9, 10 і 11-1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу..

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі, тобто його дія поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Це положення також кореспондується із Конституцією України, де у ст. 58 зазначено, що закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують, або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до абзацу 9 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2012 року № 132- 283/0/4-12 кримінальні справи, порушені за статтями, які декриміналізовані, підлягають закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК 1960 р. та ст. 5 КК України в зв`язку із декриміналізацією злочинного діяння. Тому у випадку, коли суд під час судового розгляду дійде висновку про необхідність закриття кримінальної справи у зв`язку із декриміналізацією суспільно небезпечного діяння, у резолютивній частині постанови суду зазначається про закриття кримінальної справи за відсутністю в діянні складу злочину у зв`язку із декриміналізацією.

З огляду на вищевикладене, провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 364 КК України підлягає закриттю на підставі п. 2 ч.1 ст.6 КПК України 1960 року, ст. 5 КК України - у зв`язку з відсутністю в його діянні складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України, у зв`язку із декриміналізацією цього злочину.

На підставі ст. 5 КК України, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року), Законом України від 21.02.2014 року №746-УІІ «Про внесення змін до Кримінального та кримінально-процесуального Кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 364 КК України - закрити за відсутністю в діянні ОСОБА_5 складу злочину в зв`язку із декриміналізацією.

Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду за його заявою.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання постановою законної сили залишити особисте зобов`язання

Речовий доказ - відмовний матеріал №1184 до протоколу усної заяви громадянина ОСОБА_6 , компакт диски та флеш-карти із фіксуванням слідчих дій - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом 7 діб з дня її винесення.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1