154/3696/15
1-кп/154/404/15
УХВАЛА
іменем України
31 грудня 2015 року м.Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зубильне Локачинського
району Волинської області, українця, громадянина України,
освіта середня, одруженого, на утриманні двоє малолітніх
дітей, проживаючого в
АДРЕСА_1 , не працюючого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.407 КК України,-
З 10 квітня 2014 року ОСОБА_4 , проходив військову службу за мобілізацією на посаді старшого механіка водія зенітного артилерійського взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні солдат.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2014 № 310 з цього дня введено в дію нове умовне найменування зазначеної військової частини «військова частина - польова пошта НОМЕР_2 ».
Проходячи військову службу на вказаній посаді солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний бездоганно та неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок.
Однак, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, в період проходження військової служби вчинив самовільне залишення військової частини НОМЕР_2 за наступних обставин:
22 вересня 2014 року солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи намір ухилитися від проходження військової служби самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_2 , місце дислокації якої розташоване у АДРЕСА_2 .
Надалі, в період з 22 вересня 2014 року по 12 червня 2015 року солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч вище наведеним вимогам законодавства, самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 без дозволу командування частини та у вказаний період ухилення від військової служби до виконання службових обов`язків за посадою не приступав.
В подальшому, з 22 вересня 2014 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він не звільнений із Збройних Сил України та перебуває на військовій службі, тобто є військовослужбовцем, військової частини НОМЕР_2 (в подальшому - НОМЕР_3 ) не з`явився без поважних причин та не приступив до виконання службових обов`язків, а вказаний час проводив на власний розсуд, займаючись веденням домашнього господарства.
У зазначений період часу солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилитися від проходження військової служби, командуванню частини про причини самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 (в подальшому - НОМЕР_3 ) та про своє місцезнаходження не повідомляв.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що після участі в бойових діях в зоні проведення антитерористичної операції його підрозділ зазнав втрат, а його волонтери вивезли додому і тому він дійсно був відсутній у вказаний період по місцю проходження військової служби в АДРЕСА_2 . Щиро кається у вчиненому та просить звільнити його від кримінальної відповідальності за зміною обстановки.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, тобто вчинив злочин, передбачений ст.407 ч.3 КК України. Допитавши обвинуваченого, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає що обвинуваченого може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.
Відповідно вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Частинами першою, четвертою статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, щиро кається у вчиненому, проти звільнення його від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки не заперечує, про що клопоче перед судом, після вчинення ним злочину по місцю проживання характеризується виключно позитивно, брав участь у бойових діях в зоні проведення антитерористичної операції, шкоди чи тяжких наслідків внаслідок вчиненого злочину не настало, має постійні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, сім`ю та виховує двох малолітніх дітей, на даний час не є військовослужбовцем, яким був тимчасово внаслідок проходження військової служби за мобілізацією. В силу цих обставин обстановка навколо обвинуваченого на даний час зазнала суттєвих змін, які унеможливлюють вчинення ним нового злочину, що свідчить про те, що ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечною особою.
Відповідно ч. 3 ст. 288 цього Кодексу суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Керуючись ст. 48 КК України ст. ст. 285, 286, 288 КПК України, суд, -
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий: /-/ підпис.
Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1