Єдиний унікальний номер: 378/679/15-к
Провадження № 1-кп/378/64/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

запасного судді ОСОБА_2

За участю секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

Обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілих, цивільних позивачів ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

їх представника ОСОБА_9

потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_10

цивільного позивача ОСОБА_11

їх представника ОСОБА_12

цивільного відповідача ОСОБА_13

представника цивільного відповідача СФГ „Левада ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Ставище кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 (зареєстрований в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Інтерагроінвест», раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
14.11.2013 близько 18 год. 40 хв. водій ОСОБА_5 в порушення вимог 2.1 (г) Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п.31.3 (б) Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: б) якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю)» та Постанови КМУ №137 від 30.01.2012 року Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та : обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу», без поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, без пройденого обов`язкового технічного контролю керував сідловим тягачем-Е «КАМАЗ-5410» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом бортовим «КЗАП 9385» д.н.з. НОМЕР_2 , який був завантажений зерном кукурудзи вагою близько 13 тон та рухався по автодорозі Київ-Одеса в напрямку м.Києва. Перебуваючи на 122 км автодороги Київ-Одеса М-05, поблизу с.Іванівка, що на території Ставищенського району Київської області водій ОСОБА_5 в порушенні вимог п.1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», п.10.1 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п.10.6 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступати від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим ) часникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб», п.12.1 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Під час вибору установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», п.1.10 загальних положень Правил дорожнього руху України «узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів», проявив бездіяльність, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху, а саме перед розворотом ліворуч в напрямку м.Одеса, невірно обрав радіус розвороту сідловим тягачем- КАМАЗ- з напівпричепом, хоча дорожні умови та дорожня обстановка не заважали йому відступати від п.10.4 Правил дорожнього руху України, а саме виконувати розворот не з відповідного крайнього положення, розпочав розворот з відповідного крайнього положення, в результаті чого під час виконання маневру сідловим тягачем- «КАМАЗ», ОСОБА_5 виїхав за межі розворотного карману, межі якого визначено дорожньою розміткою, на праве узбіччя, де допустив зупинку транспортного засобу, чим перекрив смуги для руху в напрямку м.Одеса сідловим тягачем- «КАМАЗ-5410» з напівпричепом. Після чого в порушення вимог п.9.9 (а) Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: а) у разі вимушеної зупинки на дорозі», п.9.10 (б) Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі: б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.», п.15.14 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «У разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9.-9.11 цих Правил», після вимушеної зупинки сідлового тягача «КАМАЗ-5410» з напівпричепом на проїзній частині не вжив всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, не увімкнув аварійно світлову сигналізацію, не виставив знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, а саме не ближче 40 м до транспортного засобу поза населеним пунктом, внаслідок чого створив перешкоду для руху автомобілю «ВАЗ-2108» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 та автомобілю «МЕRСЕDЕS-ВЕNZ МL250» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_7 , які рухались в напрямку м. Одеса, що призвело до їх зіткнення з сідловим тягачем «КАМАЗ-5410» з напівпричепом.

В результаті ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ-2108» потерпіла ОСОБА_10 отримала наступні тілесні ушкодження: закритий перелом правої променевої кістки правого передпліччя в нижній третині, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили розлад здоров`я більше 21 дня.

В результаті ДТП пасажир автомобіля «МЕRСЕDЕS», потерпіла ОСОБА_8 отримала наступні тілесні ушкодження: перелом тіла грудини та 4,5 ребер ліворуч по середньо - паховій лінії, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили розлад здоров`я більше 21 дня.

В результаті ДТП водій автомобіля «МЕRСЕDЕS»- потерпілий ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження: «Перелом середньої фаланги 3-го пальця лівої кисті та перелом 8-го ребра в передньому відділі праворуч, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили розлад здоров`я більше 21 дня.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п.1.5, 2.1 (ґ), (2.3 (б), 10.1, 10.6, 12.1., 1.10, 9.9 (а), 9.10 (б), 15.14 та 31.3 (б) «Правил дорожнього руху України» знаходяться в прямому причинному зв`язку з дожньо-транспортною пригодою та настанням наслідків, які настали, а саме спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість в скоєнні злочинів не визнав, суду показав, що 14 листопада 2013 року, близько 18 години 40 хвилин, він, керуючи сідловим тягачем КАМАЗ-5410, з напівпричепом, який був завантажений зерном кукурудзи вагою близько 13 тон, рухався на 122 км автодороги Київ-Одеса в напрямку м. Києва. Розворот автомобіля для продовження руху в зворотному напрямку здійснював у передбаченому для цього місці, відповідно до дії дорожник знаків та вимог дорожньої розмітки. При завершенні розвороту, коли автомобіль КАМАЗ перегородив обидві полоси дороги Київ-Одеса він не зміг завершити розворот автомобіля, оскільки передні колеса повернув ліворуч, але автомобіль яким він керував не повертав , а передні колеса пішли юзом і автомобіль виїхав на узбіччя - ґрунтову частину дороги, де вперся передніми колесами в яму та заглох. Він завів автомобіль з метою прибрати його з дороги, проте в цей час відчув удар в його машину приблизно через 15-20 секунд після того як двигун його автомобіля заглох, а потім ще приблизно через 15-20 секунд відчув другий удар в його автомобіль і після цього він рухатися вже не міг так як сталася дорожня пригода. Автомобіль КАМАЗ, яким він керував, знаходився в справному стані, працювала гальмівна система та було освітлення, після аварії світло горіло, тому сіли акумулятори і в послідуючому автомобіль прийшлося буксирувати так як він уже не заводився. Знака аварійної зупинки він виставити не встиг, а габарити і світло в автомобілі горіло. Коли починав виконувати маневр розвороту, машин на проїзній частині в сторону Одеси не було, а коли його автомобіль заглох, то зявилися автомобілі, і відбулося зіткнення. Дорожня пригода сталася внаслідок того, що місце розвороту не відповідає ГОСТУ та машину занесло за межі проїзної частини, де машина вперлася в яму та заглохла. На цьому автомобілі їхав вперше, поскільки приїхав на своєму автомобілі до території господарства СФГ «Левада» отримати зерно в оплату за оренду земельного паю, а його попросив ОСОБА_15 сісти за кермо КАМАЗА та поїхати забрати зерно кукурудзи з поля на паї, так як посвідчення на право керування даним автомобілем мав, і він погодився, перевірив технічний стан автомобіля, який був у справному стані отримав від ОСОБА_15 технічний паспорт на автомобіль, страховка в автомобілі була прострочена та поїхав на поле де загрузили зерно кукурудзи, автомобіль не був перегружений.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_7 , який суду показав, що 14 листопада 2013 року, близько 18 години 40 хвилин він, керуючи автомобілем «МЕRСЕDЕS», зі швидкістю близько 90 км/годину, їхав по трасі Київ-Одеса в напрямку м. Одеса, рухався за автомобілем який рухався попереду(тепер знає що це автомобіль ВАЗ), на відстані 50-70 метрів, побачив, що у автомобілі який їхав попереду загорілися стопи і почав тормозити та приймати правіше, поскільки той їхав в лівому ряду, в цей час на роздільній смузі стояв автомобіль, який блимав дальнім світлом і раптом перед собою побачив (стіну), всю дорогу перегороджував вантажний автомобіль якого не було видно і не встиг затормозити та вїхав в задні колеса автомобіля КАМАЗ ( як уже знає на теперішній час), автомобіль ВАЗ який їхав попереду, вїхав в колеса полуприцепа КАМАЗа,. Блимаючих аварійних вогнів не було ніяких, а кабіна КАМАЗА була направлена в сторону поля. Його автомобіль зіткнувся з автомобілем КАМАЗ приблизно через 1-2 секунди після автомобіля ВАЗ. КАМАЗ заглох не заводився ознак не було, ні освітлення ні знаку аварійної зупинки і водій КАМАЗа ніяких заходів по попередженню інших водіїв про зупинку свого автомобіля не вживав та не подавав. Вийшовши з машини, почав надавати допомогу своїй дружині ОСОБА_8 , яка їхала з ним в автомобілі та отримала тілесні ушкодження, він також отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому пальця та 8 ребра.

- показами потерпілої ОСОБА_8 , яка суду показала, що 14 листопада 2013 року, близько 18 години 40 хвилин вона в якості пасажира їхала в автомобілі «МЕRСЕDЕS», який належить їй на праві власності і яким керував її чоловік ОСОБА_7 зі швидкістю близько 90 км/годину, по трасі Київ-Одеса в напрямку м. Одеса в автомобілі який їхав попереду загорілися стопи і ОСОБА_16 почав тормозити та приймати правіше, в цей час на роздільній смузі стояв автомобіль, який блимав дальнім світлом і раптом перед собою вона побачила на дорозі вантажний автомобіль, світло на якому не горіло і він перегороджував всю проїзжу частину дороги, обїхати її було неможливо і відбулося зіткнення. Внаслідок дорожньої пригоди їй було спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому грудної клітини, 2 ребра зліва, ущиби та гематоми. На даний час автомобіль МЕРСЕДЕС продали, попередньо провели експертизу під час досудового слідства по збитку, завданому внаслідок його пошкодження.

- показами потерпілої ОСОБА_10 , яка суду показала, що 14 листопада 2013 року, близько 18 години 40 хвилин вона в якості пасажира їхала в автомобілі ВАЗ, яким керував її чоловік ОСОБА_11 , вона в цей час розмовляла по телефону, коли почула голос чоловіка, який сказав де він взявся та почав гальмувати. Поглянувши на дорогу побачила колеса вантажного автомобіля і після цього відбулося зіткнення автомобілів, вона закрила голову правою рукою і під час удару вдарилася головою об лобове скло автомобіля, в якому їхала. Автомобіль зупинився, і тут відчула другий удар в автомобіль, після цього вийшли з чоловіком з машини. Бокове скло автомобіля ВАЗ було ціле, голову розбила об лобове скло після перщого удару. Внаслідок дорожньої пригоди їй було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних спадин лінійної та продовгуватої форми в облаті обличчя, гомілок, крововиливи області обличчя та передньої поверхні грудної клітки, закритий перелом лучової кістки правого передпліччя в нижній третині її.

- показами свідка ОСОБА_11 , який суду показав, що він 14 листопада 2013 року, близько 18 години 40 хвилин близько, керуючи автомобілем ВАЗ- 2108, зі швидкістю близько 90 км/годину, їхав по трасі Київ-Одеса в напрямку м. Одеса. Керував власним автомобілем (по довіреності) 1987 р. Він з дружиною рухався на автомобілі по лівій смузі, за ним хвилин 5 їхав автомобіль Джип. Біля кафе «Левада» є місце розвороту. На зустрічній смузі руху стояв автомобіль Бус із включеним лівим поворотом і він подумав, що той хоче розвернутися. Коли наблизився до розвороту побачив зразу за метрів 50 колеса і вдарився в заднє двойне колесо Камаза, його авто розвернуло. Другий удар відбувся у праве переднє крило з пасажирської сторони. Сам момент розвороту КАМАЗА не бачив. Побачив, коли той стояв. За метрів 50 м побачив що дорога перекрита. Тільки побачив колеса, зразу почав гальмувати. Робили слідчий експеримент. Тормозний шлях 20 м. Травму удару я отримав в момент зіткнення з автомобілем. Відразу висипалось зерно. І був другий удар через секунду дві. Скользящий удар від ОСОБА_17 . Автомобіль розвернуло. Дружина була пристебнута. Дружина зламала руку, а в нього перебито перенісся. А ОСОБА_18 справа від нього вдарився також в КАМАЗ через 1-2 секунди. КАМАЗ був заглушений на ньому нічого не горіло ОСОБА_19 аварійної зупинки не був виставлений. Спочатку він рухався зі швидкістю близько 90 км. На підйомі перед зіткненням зменшилась швидкість приблизно до 70 км/год.

- показами свідка ОСОБА_13 , який суду показав, що він 14 листопада 2013 року йому позвонив його син ОСОБА_15 , який повідомив, що автомобіль КАМАЗ, який належить йому, по довіреності потрапив в дорожньо-транспортну пригоду. По техпаспорту ОСОБА_20 належить ОСОБА_21 , купив його по дорученню. Він був з 15 год. у м. Володарка. Про ДТП повідомив син ОСОБА_22 . Коли приїхав за хвилин 20, було вже темно. Передні колеса автомобіля знаходилися на обочині. Передні фари включені. Водій ОСОБА_23 керував керував автомобілем КАМАЗ. Спілкувався з усіма. ОСОБА_23 сказав, що його занесло на узбіччя. Він не зміг розвернутись. Права у ОСОБА_23 були, яка категорія йому невідомо. Зерно в кузові з-під комбайну належало СФГ «Левада». На ОСОБА_24 працював ОСОБА_25 , який їхав з його сином. Камаз ОСОБА_23 передав син після того як він поїхав. Син є одним із засновників. ОСОБА_26 має функції організації поточними справами. Лісовський мав перевезти зерно до ваги, а вранці людям на паї. Лісовський не працював у його підприємстві, угода з ним не укладалась, він просто хотів прискорити отримання свого зерна як пайовик. КАМАЗ був очевидно вже заправлений. Це його особистий автомобіль, він в роботі СФГ не використовувався. Автомобіль ОСОБА_20 не був застрахований. Він був в робочому стані. Придбаний рік-два назад. Техогляд при ньому не проводився, бо він не використовувався. Кошти в добровільному порядку не відшкодовував. ОСОБА_23 не працював у нього, приїхав отримати орендну плату. І син дав ОСОБА_23 документи і попросив перевезти зерно. Відстань між його будинком і господарством приблизно 3 км. Як правило СФГ привозить зерно пайовикам. КАМАЗ на балансі СФГ не перебував, перебував в особистій власності. Вантажопідйомність КАМАЗА 20 т. Було в КАМАЗі приблизно 13 т. Перед цим на КАМАЗі їздив він під час жнив.

-показами свідка ОСОБА_15 , який суду показав, що він комерційний директор СФГ «Левада», автомобіль КАМАЗ технічно справний, належить його батьку ОСОБА_13 по довіреності. В листопаді 2013 р. приблизно о 17 год. займались збиранням кукурудзи, була спеціальна техніка. Під вечір була нехватка транспорту, стояв комбайн, бо всі задіяні автомобілі були заповнені. ОСОБА_23 приїхав близько 17 год. по пай і він його попросив в приватному порядку сісти за кермо ОСОБА_20 , щоб привезти зерно. ОСОБА_27 він ззаду супроводжував з ввімкнутими габаритними вогнями, щоб підсвічувати, загрузились. Борти спеціально не нарощувались. Комбайнер ОСОБА_25 сів до нього в машину. Біля бару «Левада» ОСОБА_23 їхав попереду, а він ззаду, коли ОСОБА_20 вже майже завершував розворот, він став, секунд 10 почекав, потім підбіг до ОСОБА_23 , той сказав йому, що не зміг вивернути і заглох двигун атомобіля. Від зупинки КАМАЗа до першого удару в автомобіль пройшло секунд 15-20 та ще секунд 15-20 до другого удару. Він став сигналити, включив дальнє світло, але вдарився автомобіль ВАЗ першим. Близько 19 год. Перший удар секунд через 15 після зупинки. Ще проїхав декілька метрів на своєму бусі, включивши аварійні вогні, виїхавши частково на зустрічну смугу, сигналив, блимав дальнім світлом. Через секунд 20 Мерседес, гальмуючи, також зіткнувся з КАМАЗом. ОСОБА_25 , який їхав з ним, побіг щоб попередити інших водіїв. ВАЗ вдарився в районі колес Камаза, Мерседес в праве крило ВАЗА ( ОСОБА_28 ), а потім в задні колеса КАМАЗа. Причеп майже перпендикулярно перекрив всю дорогу. До приїзду працівників міліції автомобілі залишались на місці, обстановка була збережена. Лісовському дав техпаспорт близько 17 год. 15 хв. з дозволу батька (по телефону), страхового поліса не давав, не знає, чи є страховка. КАМАЗ перебував в дворі батька по місцю проживання. В КАМАЗа, коли він став, горіли фари і габаритні вогні. Автомобіль КАМАЗ перегруженим не був.

-показами свідка ОСОБА_29 , який суду показав, що працював в СФГ «Левада» періодично в 2013 різноробочим та водієм. Виїжджав на слідчі дії в денну пору, розвертався на автомобілі КАМАЗ і з однієї сторони і з іншої. Фактично розвернувся, але було важко здійснювати вказаний маневр розвороту. В причеп КАМАЗа під час слідчого експеримента вкинули пару блоків. З першого разу автомобіль вдалось розвернути, але передок КАМАЗА виносило аж на узбіччя. Два рази здійснював розворот, обидва рази передні колеса скидало за межі асфальтного покриття. Автомобіль повністю завантажений важче повертати. Сідловими тягачами керував з 1988 року. Водій повинен враховувати особливості транспортного засобу та дорожної обстановки. При неповному завантаженні розворот на місці дорожньо-транспортної пригоди можна було зробити, але важко тому, що загружений автомобіль керується важче і розворот на даній ділянці дороги важкий.

-показами свідка ОСОБА_30 , який суду показав, що він їхав з ОСОБА_15 два роки назад в листопаді ввечері в темну пору від поля Полковниче, де працював на комбайні, в автомобілі РЕНО, яким керував ОСОБА_15 , а попереду рухався КАМАЗ з полупричепом, світло на КАМАЗі було включено, на розвилці Іванівки КАМАЗ став, заглох, стояв впоперек дороги в сторону ОСОБА_31 . Вогні і габарити в ньому горіли. ОСОБА_15 побіг до КАМАЗА. Свідок відкрив двері, в цей час у КАМАЗ вдарився автомобіль ВАЗ, момент удару не бачив, а коли підійшов, то побачив - біля коліс причепа, також побачив, що і Мерседес в задні колеса КАМАЗА вдарився, а потім зняв піджак, побіг і почав зупиняти автомобілі, які рухалися в цьому ж напрямку. Коли зупинив автомобілі, вернувся. У ВАЗі, який почав диміти, зняв клему. Жінка з ВАЗа більше постраждала. Потім підійшов до Мерседеса, бачив жінку на землі, якій намагався надати допомогу.В Бункер комбайна 7 тон поміщається. Вигрузили все зерно в КАМАЗ, яким керував ОСОБА_23 . В КАМАЗі горіло світло, проте кабіна була направлена в поле.

Вина обвинуваченого у скоєнні зазначеного злочину підтверджується також іншими дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події від 14.11.2013 року, схемою дорожньої пригоди та фототаблицею, згідно яких під час огляду було зафіксовано розташування транспортних засобів на місці події, сліди, пошкодження та дорожня обстановка. (а.с. 82-96, т.2);

- протоколом огляду предмету від 23.06.2014 року, згідно якого було вилучено відеозапис з відеореєстратора автомобіля МЕРСЕДЕС та записано на оптичний диск, наданий ОСОБА_7 , який було оглянуто в судовому засіданні та встановлено обставини дорожньо-транспортної пригоди, а саме, що водій автомобіля МАРСЕДЕС рухався по дорозі Київ-Одеса в напрямку м.Одеси та на 122 кілометрі вказаної дороги дорогу перегородив автомобіль КАМАЗ з полупричепом, освітлення на якому в межах проїзної частини дороги не було. У вказаному автомобілі горіла лише права фара, яка знаходилася за межами проїзної частини на обочині та світила в напрямку поля. Зустрічний автомобіль, який світив дальнім світлом фар і стояв на роздільній смузі між дорогами, не сліпив автомобіль МЕРСЕДЕС, проте обмежував своїм світлом видимість в напрямку руху автомобіля МЕРСЕДЕС та місце зіткнення автомобіля ВАЗ з автомобілем КАМАЗ та КАМАЗ ставав видимим в світлі фар автомобіля МЕРСЕДЕС лише після того, як той проїхав зону світла з автомобіля, який стояв та світив на розділювальній смузі між дорогами в зворотніх напрямках. (а.с.97-99 т.2);

- висновком судово-медичної експертизи № 148 від 19.11.2013 року, згідно якого ОСОБА_10 були завдані тілесні ушкодження: багаточисельні садна лінійної та продовгуватої форми в області обличчя, гомілок; крововиливи в області обличчя і передньої поверхні грудної клітки, закритий перелом правої лучової кістки правого передпліччя, які відносяться до категорії пошкоджень середнього ступеню тяжкості, що потягли довготривалий розлад здоровя більще 21 дня . (а.с.78-79, т.2);

- висновком судово-медичної експертизи № 22Д від 07.02.2014 року, згідно якого ОСОБА_8 були завдані тілесні ушкодження у вигляді: забою мяких тканин в тьмяно-затилочній області голови справа; закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, закритої травми грудної клітки з переломом тіла грудини, 4,5 ребер зліва по середньо-підмишечній лінії, які відносяться до категорії пошкоджень середнього ступеню тяжкості, що потягли довготривалий розлад здоров`я більше 21 дня (а.с.80, т.2);

- Висновком судово-медичної експертизи № 117д від 25.11.2014 року, згідно якого ОСОБА_7 були завдані тілесні ушкодження у вигляді: перелому середньої фаланги 3-го пальця лівої кисті, перелому 8-го ребра в передньому відділі справа, які відносяться до категорії пошкоджень середнього ступеню тяжкості, що потягли довготривалий розлад здоровя більще 21 дня (а.с.81, т.2).

-Із протоколу проведення слідчого експерименту від 30.07.2014 року, від 19.02.2015 року та від 28.03.2015 року було уточнено обставини дорожно-транспортної пригоди, яка мала місце на 122 кілометрі автодороги Київ-Одеса, встановлено траєкторії повороту автомобіля КАМАЗ та дії водія під час дорожньої пригоди та вихідні дані для проведення інженерно-технічної експертизи (а.с.100-102,103-105,106-108, т.2).

- згідно висновку інженерно-технічної експертизи № 5-02/ 138 від 28.04.2015 встановлено, що: 1.Встановити експертним шляхом, чи відповідала траєкторія та швидкість руху, обрана водієм сідлового тягача марки "Камаз 5410" д.н.з. НОМЕР_1 з бортовим напівпричіпа марки "КЗАП 9385" д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_5 , для здійснення безпечного маневру розвороту вказаними транспортними засобами, не можливо, з причин зазначених в дослідницькій частині.

2.Водій сідлового тягача марки "Камаз 5410" д.н.з. НОМЕР_1 з бортовим напівпричіпом марки "КЗАП 9385" д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_5 , для здійснення безпечного маневру розвороту в межах розворотнього карману повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1, 10.4, 10.6 та 12.1 Правил дорожнього руху..

3.Беручи до уваги дані попереднього дослідження транспортного засобу (а.с. 170-175 висновок експерта №75 від 26.02.2014 року) встановити, експертним шляхом, чи були у водія сідлового тягача марки "Камаз 5410" д.н.з. НОМЕР_1 з бортовим напівпричіпом марки "КЗАП 9385" д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_5 , перешкоди технічного характеру, що унеможливили б здійснення безпечного маневру розвороту у межах розворотнього карману, не можливо.

4. За заданих дорожніх обставин, з технічної точки зору, при виконанні маневру розвороту дії водія не відповідали вимогам п. 10.1 та п. 12.1 Правил дорожнього руху. (а.с.110-113,т.2).

- згідно висновку інженерно-технічної експертизи № 297 від 31.08.2014 встановлено що: -

1. Виходячи із величини слідів гальмування зафіксованих на проїзній частині після ДТП швидкість руху автомобіля «ВАЗ-2108», реєстраційний номер НОМЕР_3 , перед гальмуванням становила більше 68...71 км/год, так як не весь гальмівний шлях автомобіля міг відобразитись у вигляді слідів на проїзній частині та частина кінетичної енергії була втрачена в процесі зіткнення.

2.Обрана водієм автомобіля «ВАЗ-2108», реєстраційний номер НОМЕР_3 , швидкість руху не відповідала видимості елементів дороги в напрямку руху.

3.Обрана водієм автомобіля «МЕRCEDES BENZ ML250», реєстраційний номер НОМЕР_4 , швидкість руху відповідала видимості елементів дороги в напрямку руху, висновок зроблений з урахуванням допустимої похибки спідометра (±5 км/год).

4.За даних дорожніх обставин, з технічної точки зору, водій автомобіля «ВАЗ-2108», реєстраційний номер НОМЕР_3 , повинен був діяти згідно вимог п. 12.2 та п. 12.3 Правил дорожнього руху.

5.За даних дорожніх обставин, з технічної точки зору, водій автомобіля «МЕРСЕДЕС», реєстраційний номер д.н.з. НОМЕР_4 , повинен був діяти згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.

6.За даних дорожніх обставин, з технічної точки зору, водій автомобіля «Камаз 5410», реєстраційний номер знак НОМЕР_1 , з бортовим напівпричепом марки «КЗАП 9385», реєстраційний номер знак НОМЕР_2 , повинен був діяти згідно вимог п. 9.9 а) та п.9.10 б) Правил дорожнього руху.

7.За заданих дорожніх обставин, водій автомобіля «ВАЗ-2108», реєстраційний номер НОМЕР_3 , не мав технічної можливості попередити зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування в заданий момент виникнення перешкоди для руху, рухаючись з мінімально допустимою швидкість за умов видимості елементів дороги, тобто шляхом виконання вимог п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху. Питання про наявність у водія, можливості здійснення безпечного для інших учасників руху маневру об`їзду ( обгону) перешкоди не досліджувалось з причин зазначених в описовій частині.

8.За заданих дорожніх обставин, водій автомобіля «МЕРСЕДЕС», реєстраційний номер д.н.з. НОМЕР_4 , не мав технічної можливості попередити зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування в заданий момент виникнення перешкоди для руху, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. Питання про наявність у водія, можливості здійснення безпечного для інших учасників руху маневру об`їзду ( обгону ) перешкоди не досліджувалось з причин зазначених в описовій частині.

9.За заданих дорожніх обставин, встановити чи мав водій автомобіля марки «Камаз 5410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем марки «МЕРСЕДЕС», реєстраційний номер НОМЕР_4 , та автомобілем марки «ВАЗ-2108», реєстраційний номер НОМЕР_3 не можливо, з причин зазначених в описовій частині. (а.с.115-121, т.2).

- згідно висновку інженерно-технічної експертизи № 75 від 26.02.2014 року встановлено що:

1.Провести перевірку працездатності гальмівної системи, перевірити роботу компресора та манометра, а також провести ходові випробування автомобіля КАМАЗ 5410 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом КЗАП 9385 д.н.з. НОМЕР_2 не стало можливим у зв`язку із несправністю двигуна транспортного засобу який виведено з ладу після дорожньо-транспортної пригоди за місцем зберігання.

2.На момент експертного огляду рульове керування автомобіля КАМАЗ 5410 д.н.з. НОМЕР_1 перебуває в працездатному стані.

3.На момент експертного огляду елементи підвіски автомобіля КАМАЗ 5410 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом КЗАП 9385 д.н.з. НОМЕР_2 перебувають в працездатному стані.

4.Під час проведення експертного огляду ходової частини, рульового керування та трансмісії автомобіля КАМАЗ 5410 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом КЗАП 9385 д.н.з. НОМЕР_2 несправностей які могли б призвести до зупинки виявлено не було.

Провести перевірку гальмівної системи та двигуна на предмет несправностей які могли б призвести до зупинки не стало можливим у зв`язку із несправністю двигуна транспортного засобу який виведено з ладу після дорожньо-транспортної пригоди за місцем зберігання. (а.с.123-128,т.2).
- згідно висновку авто товарознавчої експертизи від 05 грудня 2013 року встановлено що:-1. Ринкова вартість автомобіля ВАЗ-2108, держномер НОМЕР_3 , станом на 14 листопада 2013 року складає: 18 133,00 грн.

2.Матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ВАЗ-2108, держномер НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження при ДТП складає: 18 133,00 грн..(а.с.129-149,т.2).

- згідно висновку авто товарознавчої експертизи від 05 грудня 2013 року встановлено що:- 1. Ринкова вартість автомобіля MERCEDES BENZ ML250, держномер НОМЕР_4 , станом на

14 листопада 2013 року складає: 414 259,00 грн.

2. Матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля MERCEDES BENZ ML250,

держномер НОМЕР_4 , в результаті його пошкодження при ДТП складає: 364 357,04 грн.(а.с.150-177,т.2).

Згідно довідки гідрометеорологічного центру, погода 14 листопада 2013 року на найближчій станції до Ставищенського району Київської області була така- температура повітря 4-5 градусів тепла, без опадів, видимість 16-17 кілометрів. (а.с.223 т.2).

Згідно довідки Київського обласного дорожнього управління №153 та схеми, встановлено характеристику дороги на ділянці, де відбулася дорожня пригода, дозволена швидкість 110 км/год. (а.с.225-226).

В ході досудового слідства ОСОБА_5 , як вказано в обвинувальному акті, свою вину визнавав та щиро каявся , під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 , своєї вини у вчиненні злочину не визнав. Навпаки намагається свою вину перекласти на інших, звинувачуючи дорожні служби, що дорога на 122 кілометрі автодороги Київ-Одеса при розвороті в напрямку Одеси, не відповідає вимогам дорожніх норм і карман для розвороту є замалим для розвороту КАМАЗА з напівпричепом, також він разом із своїм захисником намагаються перекласти вину на водія автомобіля МЕРСЕДЕС, ОСОБА_7 , який на їх думку перевищив допустиму швидкість руху автомобіля, внаслідок чого не встиг своєчасно зупинити автомобіль.

Однак, доводи обвинуваченого та його захисника є голослівними і такими, що спрямовані на те, щоб уникнути ОСОБА_5 кари за свої дії. При цьому, як видно із поведінки обвинуваченого, своєї вини у скоєному він навіть не допускає.

Доводи ОСОБА_5 та його захисника спростовуються як показами потерпілих та свідків, які підтвердили, що ОСОБА_5 керував автомобілем КАМАЗ, на 122 кілометрі Київ-Одеса при виконанні розвороту не впорався з виконанням даного маневру, виїхав на обочину, де двигун автомобіля заглох і автомобіль перекрив обидві полоси руху в напрямку м.Одеса, так і заключеннями інженерно-технічних експертиз, висновком судової інженерно-транспортної експертизи №5-02/138 від 28.04.2015, з якого вбачається, що водій сідлового тягача марки КАМАЗ-

5410 з бортовим напівпричепом КЗАП-9385 ОСОБА_5 для здійснення

безпечного маневру розвороту в межах розворотнього карману повинен був

діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1, 10.4, 10.6 та 12.1 Правил дорожнього

руху України. За заданих дорожніх обставин, з технічної точки зору, при виконанні маневру розвороту дії водія не відповідали вимогам п. 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно п. 1.4. Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила.

Вказані порушення Правил дорожнього руху України перебувають в прямому причинному зв`язку із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками які настали, а саме спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , так як водій ОСОБА_5 в порушення вказаних правил дорожнього руху не переконався в безпечності виконуваного ним маневру та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступати від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим ) часникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб». Крім того водій ОСОБА_5 повинен був враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. ОСОБА_5 в порушення вищевказаних пунктів Правил не вибрав правильну траєкторію розвороту на не впорався з виконанням даного маневру виїхав на обочину де двигун автомобіля заглох і автомобіль перекрив обидві полоси руху в напрямку м.Одеса.

Захисник обвинуваченого вказує, що слідчі експерименти не можуть бути належними доказами, поскільки зроблені засвітло тобто вдень, а не вночі як було під час дорожньої пригоди, проте як встановлено в судовому засіданні із проведених експериментів та оглянутих дисків, під час проведення експериментів не встановлювалися дані видимості чи відстані для встановлення яких необхідно було дотримуватися вимог до видимості саме вночі, а проводилися експерименти з приводу встановлення траєкторії повороту який виконував ОСОБА_5 та даних і дій останнього при виконанні цього повороту, а тому проведені експерименти є належними доказами.

Також захисник обвинуваченого вказує на те, що не встановлено причинний зв`язок між діями водіїв автомобілів ВАЗ та МЕРСЕДЕС з наслідками дорожно-транспортної пригоди та не встановлено швидкість автомобіля Мерседес, а також слідство не надало належних доказів вини обвинуваченого, проте ці твердження спростовуються висновком інженерно-технічної експертизи № 297 від 31.08.2014 року, а саме п.п. 2,3,4,5,7,8 висновку вказаної експертизи, де встановлено швидкість автомобілів ВАЗ та МЕРСЕДЕС та дано оцінку їх діям та встановлено, що водії цих транспортних засобів не мали технічної можливості попередити зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування.(а.с.121 і зворот). Суд вважає, що досліджені в судовому засіданні докази в повній мірі доводять вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину.

Захисником обвинуваченого подано суду висновок будівельно-технічної експертизи (а.с.204-210 т.2), № ЕД-1-1-272/15 від 17.12.2015 року про те, що автодорога Київ-Одеса на ділянці км 122+380-км122+555 у місці для розвороту (лівого віднесеного повороту), зокрема, розміри в плані і розташування огородження дорожнього двобічного по центру розділювальної смуги, розриву розділювальної смуги і смуги для руху в «кармані» розвороту (перехідно-швидкісної смуги), а також їх взаємне розташування, не відповідає проекто-технічній документації, а саме схемі організації дорожного руху на вищевказаній ділянці, чинними на сьогоднішній день нормативно-правовими актами у галузі будівництва автомобільних доріг в Україні радіус кривої у плані у місцях, призначених для розвороту транспорту на автомобільних дорогах, не нормується, проте цей висновок ніяким чином не спростовує докази добуті в судовому засіданні як покази свідків, слідчі експерименти та заключення експертиз, навіть при відхиленні ділянки дороги по якій рухався обвинувачений від проектної документації, обвинувачений повинен був діяти у відповідності до Правил дорожнього руху та керуватися ними.

Відносно того, що захисник обвинуваченого подав суду лист, що ним проводиться незалежна авто- технічна експертиза (а.с.228), то судом встановлено із поданого ним листа, що експертизу захисник заказав лише 17.12.2015 року, тоді як кримінальне провадження перебуває в суді на розгляді з 22.07.2015 року, а тому суд оцінює докази подані сторонами суду під час розгляду кримінального провадження та на час розгляду цього провадження. Згідно ст. 322 КПК України судовий розгляд відбувається безперервно, не являється порушенням безперервності згідно п.6 вказаної статті- проведення експертизи у випадках та порядку, передбачених статтею 332 КПК України, проте захисник обвинуваченого в судовому засіданні не заявляв клопотання про призначення вищевказаної експертизи і суд своєю ухвалою не доручав проведення такої експертизи певній установі, експерту або експертам, а тому підстав для оголошення перерви в судовому засіданні немає, поскільки буде порушена безперервність судового розгляду.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі фактичні обставини справи, суд вважає, що вина обвинувачуваного ОСОБА_5 , у вчиненні злочину доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинувачуваному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані які характеризують особу обвинуваченого його позитивні характеристики.

Обставин, що помякшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Із урахуванням обставин вчинення злочину, його тяжкості, даних про особу обвинувачуваного, суд вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, міру покарання ОСОБА_5 , слід обрати в межах санкції статті, за якою його визнано винним, у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, із застосуванням вимог ст.75 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку та зобов`язанням відповідно до ст. 76 КПК України не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції і повідомляти вказані органи про зміну місця проживання, бо саме така міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд обговорив можливість застосування до обвинувачуваного вимог ст. 69 КК України, проте, підстав для її застосування не знаходить.

По справі заявлено цивільні позови

- цивільний позов ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до СФГ «Левада» та до ОСОБА_13 (т. 1 а. с. 86-92, 133, 135), які просять суд визнати укладеною 14.11.2013 р. трудову угоду між власником СФГ «Левада» ОСОБА_13 та водієм ОСОБА_5 на перевозку зерна кукурудзи з під комбайна на склад господарства СФГ «Левада» та стягнути з відповідача СФГ «Левада»:

на користь ОСОБА_8 заподіяну їй внаслідок злочину майнову шкоду в розмірі 1010683,4 грн.(з яких 980120,43 грн. шкода, спричинена внаслідок пошкодження належного їй автомобіля «Мерседес Бенц МЛ- 250», р. н. НОМЕР_4 , витрати на стаціонарне лікування - 20520 грн., витрати на обстеження та консультації - 6243 грн., витрати на перевозку пошкодженого автомобіля з с.м.т. Ставище Київської області в м. Одесу - 3800 грн.), моральну шкоду в розмірі 800000 грн. та судові витрати на правову допомогу в розмірі 6300 грн.,

на користь ОСОБА_7 заподіяну йому внаслідок злочину майнову шкоду в розмірі 2775 грн. по сплаті витрат на медичну діагностику та на медичне обслуговування, моральну шкоду в розмірі 500000 грн. та судові витрати в розмірі 6300 грн..
- цивільний позов ОСОБА_10 до СФГ «Левада» та до ОСОБА_13 (т. 1 а. с. 93-95, 134, 135), яка просить суд визнати укладеною 14 листопада 2013 року трудову угоду між власником СФГ «Левада» ОСОБА_13 та водієм ОСОБА_5 на перевезення зерна від комбайна на склад СФГ «Левада» та стягнути з СФГ «Левада» на її користь заподіяну майнову шкоду в розмірі 932,18 грн. (з яких витрати на оплату СМЕ - 183 грн., на придбання бензину для поїздки до установи СМЕ м. Тараща, до слідчого в Ставищенський РВ УМВС - 600 грн., на придбання ліків - 149.18 грн.), моральну шкоду в розмірі 40 000 грн. (у зв`язку із спричиненням тілесних ушкоджень середньої тяжкості та душевних страждань) та судові витрати по сплаті витрат за надання правової допомоги в сумі 3000 грн.;

-цивільний позов ОСОБА_11 до СФГ «Левада» та до ОСОБА_13 (т. 1 а. с. 101-103, 134, 135), який просить суд визнати укладеною 14 листопада 2013 року трудову угоду між власником СФГ «Левада» ОСОБА_13 та водієм ОСОБА_5 на перевезення зерна від комбайна на склад СФГ «Левада» та стягнути з СФГ «Левада» на його користь майнову шкоду в розмірі 19 932 грн. 90 коп. (з яких: збитки за пошкоджений при ДТП автомобіль ВАЗ-2108, державний номерний знак НОМЕР_3 - 18133 грн., витрати на евакуатора ( з місця ДТП в РВ УМВС, та з РВ в м .Жашків) 800 грн. та витрати на оплату бензину для поїздок до слідчого м. Біла Церква -999.90 грн.) моральну шкоду з розмірі 50000 грн. та судові витрати в сумі 2400 грн. (з яких 2000 грн. - витрати на надання правової допомоги, 400 грн. - витрати за проведення товарознавчої автотехнічної експертизи.

ОСОБА_13 та представник СФГ «Левада» ОСОБА_14 вказані позови не визнали, посилаючись на те, що трудові відносини між обвинуваченим та СФГ були відсутні, ОСОБА_13 не є власником вищевказаного автомобіля «Камаз», до суду представник СФГ Левада» подав письмові заперечення (т. 1 а. с. 155-158, 160-163, 165-168, т. 2 а. с. 51-53 ).

Під час розгляду справи ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подали заяву про залишення без розгляду їх вимоги про визнання трудової угоди укладеною та з урахуванням цього просять стягнути завдану їй злочином матеріальну та моральну шкоду з ОСОБА_13 (т. 2 а. с. 232, 233).

При вирішенні питання за вказаними цивільними позовами суд виходить з наступного.

Як слідує з роз`яснень, які містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 грудня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», з наступними змінами, при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 під час розгляду справи подано заяви про залишення без розгляду їх вимоги про визнання трудової угоди укладеною, суд вважає, що їх позови в цій частині слід залишити без розгляду відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Судом встановлено, що власником транспортного засобу КАМАЗ-5410, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом бортовим КЗАП 9385, державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті експлуатації якого було вчинено ДТП, наслідком якої є спричинення потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили розлад здоров`я більше 21 дня, є ОСОБА_32 (т. 1 а.с. 130).

На підставі довіреностей від 28 грудня 2011 року, посвідчених приватним нотаріусом Ставищенського районного нотаріального округу за реєстровими номерами 3655, 3656, ОСОБА_32 передав право розпорядження (у т. ч. керувати, продавати, заставляти, здавати в найм, знімати з обліку для відчуження у органах МРЕВ ДАІ, проходити техогляд) вказаними транспортним засобом та напівпричіпом ОСОБА_13 (т. 1 а. с. 131, 132).

Відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України діяльність по використанню транспортного засобу є джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх (службових) обов`язків.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).
Відповідно до п. 1.10 ПДР України, затверджених Постановою КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Згідно п. 2.2. вказаних Правил власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
Дослідивши подані докази по справі, суд дійшов до висновку, що факт перебування водія ОСОБА_5 в трудових відносинах з СФГ «Левада» на час керування транспортним засобом КАМАЗ-5410, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом бортовим КЗАП 9385, державний номерний знак НОМЕР_2 , не знайшов свого підтвердження належними доказами, навпаки був спростований показами свідка ОСОБА_15 , обвинуваченого ОСОБА_5 , цивільного відповідача ОСОБА_13 , які показали, що обвинувачений, приїхавши на своєму автомобілі на територію СФГ „Левада за отриманням орендної плати та маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, погодився на пропозицію ОСОБА_15 (здійснену з дозволу ОСОБА_13 ) в приватному порядку привезти з поля зерно від комбайна. Суд вважає, що на час ДТП ОСОБА_5 являвся володільцем вказаного транспортного засобу, яким керував, маючи при собі документи, визначені п. 2.2 Правил дорожнього руху України посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (т. 2 а. с. 182-183) і реєстраційний документ на транспортний засіб (т. 1 а. с. 130), а факт його перебування в трудових відносинах з СФГ «Левада», головою якого є ОСОБА_13 , нічим не підтверджується.

За таких обставин суд приходить до висновку, що слід відмовити в стягненні відповідних грошових коштів з СФГ «Левада» та ОСОБА_13 при вирішенні цивільних позовів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та в стягненні відповідних грошових коштів з ОСОБА_13 при вирішенні цивільних позовів ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , а вимоги ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про визнання трудової угоди укладеною є такими, що не можуть вирішуватись в рамках кримінального провадження, виходячи з положень ч. 1 ст. 128 КПК України, згідно з якими, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями обвинуваченого.

Відповідно до ст.21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю, або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

З урахуванням викладеного, та враховуючи ту обставину, що цивільно-правова відповідальність винного у дорожно-транспортній пригоді водія ОСОБА_5 (обвинуваченого) не була застрахована, суд вважає, що обов`язок по відшкодуванню заподіяної потерпілим майнової та моральної шкоди має нести обвинувачений, як особа, що керувала вищевказаним транспортним засобом на відповідній правовій підставі, проте, позовні вимоги до нього ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у встановленому ст. 128 КПК України порядку заявлено не було.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати на користь держави, пов`язані із залученням експертів, в сумі 2822 гривні 48 копійок.

Автомобіль КАМАЗ з причепом на який накладено арешт- залишити ОСОБА_13 та скасувати арешт згідно ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Застосувати до ОСОБА_5 умови ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, та періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції .

Цивільний позов ОСОБА_11 до СФГ «Левада» та ОСОБА_13 про визнання укладеною трудової угоди між СФГ «Левада» та водієм ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_10 до СФГ «Левада» та ОСОБА_13 про визнання укладеною трудової угоди між СФГ «Левада» та водієм ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України роз`яснити ОСОБА_11 та ОСОБА_10 право пред`явити такий позов в порядку цивільного судочинства.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_11 до ОСОБА_13 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 до ОСОБА_13 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_8 , ОСОБА_7 до СФГ «Левада» та до ОСОБА_13 про визнання укладеною трудової угоди між власником СФГ «Левада» ОСОБА_13 та водієм ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України роз`яснити ОСОБА_8 та ОСОБА_7 право пред`явити такий позов в порядку цивільного судочинства.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 , ОСОБА_7 до СФГ «Левада» та до ОСОБА_13 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Автомобіль КАМАЗ з причепом на який накладено арешт- залишити ОСОБА_13 та скасувати арешт згідно ст. 174 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, понесені на залучення експертів в сумі 2822 ( дві тисячі вісімсот двадцять дві) гривні 48 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1