Справа № 308/7882/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.11.2015 м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001042 від 26.06.2015 року, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Оноківці Ужгородського району, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, працюючого пильщиком на МП «Транс», не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В середині січня 2015 року ОСОБА_4 , повторно умисно, таємно, з корисливих мотивів, проник на територію огородженого дворогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу проник в житловий будинок, звідки викрав 30 жерстяних жолобів, вартість одного метру жерстяного жолобу, згідно з висновком експерта №23/351 від 26.06.2015 року становить 89,70 грн., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2691 грн.
Органом досудового розслідування діяння ОСОБА_4 кваліфіковано як умисне вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.
При роз`ясненні судом обвинуваченому ОСОБА_4 суті обвинувачення, останній повідомив, що йому воно зрозуміле, також зауважив, що визнає себе винним у вчиненому правопорушенні за обставин, наведених у обвинувальному акті, щиро розкаюється, а також вказав про бажання давати показання.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Оскільки прокурор, обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 349 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся. Згідно з його показаннями щодо обставин вчинення ним злочину ОСОБА_4 пояснив, що взимку 2015 року підвечір викрав з розташованого у с. Оноківці сараю свого сусіда труби, що знаходилися під дровами, складені у мішку, які того ж вечора продав.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин доведена повністю.
Визнаючи ОСОБА_4 винним у вчиненому діянні, суд кваліфікує його дії за ч. 3 с. 185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Виходячи з положень ст. 12 КК України щодо ступеня тяжкості злочину, а також санкції ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.
У судовому засіданні встановлено, що:
- згідно з характеристикою Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 27.05.2015 року за №496 серед жителів села характеризується негативно;
- згідно з довідкою Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 27.05.2015 року за №770 за адресою АДРЕСА_1 проживає один;
- згідно з довідкою відділу інформаційних технологій УМВС України в Закарпатській області №8-26052015/21012, сформованою 29.05.2015 року на вимогу від 22.06.2015 року №579, ОСОБА_4 , був засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2009 року за ч.3 ст.185 КК України 2001 року; вид покарання - позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, отже в силу ст. ст. 89 КК України, ОСОБА_4 не має судимості; 20.04.2015 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України направлено до Ужгородського міськрайонного суду.
Обставинами, визначеними ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Також суд враховує часткове відшкодування завданої шкоди шляхом повернення потерпілому викраденого майна.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За положеннями ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладені обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України. Призначення саме такого покарання сприятиме виправленню ОСОБА_4 .
Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду від 27.07.2015 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, а злочин, у якому він обвинувачується вчинений ним до постановлення вказаного вироку, суд остаточно визначає йому покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Цивільний позов - не заявлений.
Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи від 26.06.2015 року № 23/351 в сумі 368,28 гривень слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 124, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2015 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробовуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення експертизи у розмірі 368,28 грн.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст.349 КК України до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1