11-сс/775/381/2015(м)
265/6955/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 жовтня 2015 року, якою скарга на дії слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна за кримінальним провадженням №0000017 від 16 березня 2015 року повернута заявнику,-

ВСТАНОВИЛА:

22 жовтня 2015 року ОСОБА_6 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилучених в ході обшуку від 14 травня 2015 року грошових коштів в розмірі 48278 гривень, що належать йому.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 жовтня 2015 року скарга на дії слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна повернута заявнику з мотивів того, що ОСОБА_7 був пропущений строк на оскарження й про поновлення строку він питання не ставить.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, зобов`язати слідчого та прокурора, що здійснюють досудове розслідування повернути вилучені грошові кошти в розмірі 48278 гривень. Вважає ухвалу незаконною постановленою з порушенням вимог ч.1 ст.303 КПК України, оскільки бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно вимогам ст.169 цього Кодексу може бути оскаржена на досудовому провадженні. Також, на його думку, строк для оскарження він не пропустив оскільки на вказані гроші не накладено арешт й всупереч вимогам ст..169, 171 ч.5 КПК України йому не повернуті дотепер.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та заперечував проти задоволення апеляційної скарги, ознайомившись з витребуваними матеріалами, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно вимогам ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора у тому числі, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно вимогам статті 169 цього Кодексу.

Повертаючи скаргу заявнику слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_6 була подана скарга з пропуском десятиденного строку на оскарження та ним не ставиться питання про поновлення цього строку.

Відповідно вимогам ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. ОСОБА_7 стверджує, що грошові кошти в розмірі 48278 гривень, були вилучені у нього під час проведення обшуку 14 травня 2015 року, й дотепер на них арешт не накладено, тому вони вважаються тимчасово вилученим майном.

Під час розгляду апеляційної скарги прокурор заперечував, проти цих доводів й стверджував, що на вказані кошти слідчим суддею накладено арешт.

Вимогами ст..304 КПК України передбачені строки на подачу скарги на рішення, дію чи бездіяльність передбачені частиною 1 ст.303 КПК України, які становлять десять днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності.

Тому, на думку колегії суддів, обчислення строку на оскарження цієї бездіяльності відраховуватися від дати коли вилучене майно не було повернуто, у встановлені законом строки. Але на теперішній час пройшло вже більш ніж 5 місяців. За таких обставин, колегія вважає, що ОСОБА_7 були пропущені строки на оскарження, а оскільки він не ставив питання про поновлення строків, то слідчий суддя на законних підставах повернув йому скаргу. Між тим, ОСОБА_7 не позбавлений права знову звернутися до слідчого судді, з такою ж скаргою поставивши питання про відновлення строків на оскарження.

Крім цього, під час розгляду справи не надано доказів які підтверджували б накладення арешту на вказані кошти, але прокурор стверджував, що такий арешт був накладений. В такому випадку ОСОБА_7 відповідно до вимог ст..174 КПК України, не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на це майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 жовтня 2015 року про повернення скарги на дії слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна за кримінальним провадженням №0000017 від 16 березня 2015 року заявнику без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Апеляційного

Суду Донецької області