Калинівський районний суд Вінницької області
Справа № 1-2/11
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2011 р. Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Каращук О. Г.

при секретаріЛисюк О.П.

з участю прокурораШиманська В.В.

та адвокатаНікітченко В.

адвокатів

розгорнувши у відкритому судовому засіданні в залі суду (виїздному судовому засіданні)

в місті Калинівка справу про обвинувачення ОСОБА_1

селі

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, тимчасово не працюючого, одруженого не судимого в скоєнні злочину передбаченого ст. 366 ч.2, ч.5 ст. 191 КК України, суд, -

встановив:

Будучи співзасновником та директором ТОВ «Конорд-97» підсудній ОСОБА_1 відповідно покладених на нього службових обовязків, до яких входило здійснення керівництва поточноюдіяльністю товариства на засадах єдиноначальності будучи службовою особою, використовуючи завідомо підроблені документи, заволодів та розтратив чуже майно шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Так, 31 травня 2000 року, державною технічною комісією, призначену розпорядженням № 154 від 10.04.2000 року Калинівської райдержадміністрації, було прийнято в експлуатацію паркетний цех потужністю 35 тис. кв.м у рік, розташованого у правій половині приміщення підсобного господарства, площею 450 кв.м. за адресою : Вінницька обл., м. Калинівка, вул. Українська, 35, належного ВАТ «Калинівський ремонтно - механічний завод».

03 січня 2001 року ВАТ «Калинівський ремонтно-механічний завод» згідно договору лізингу від 01.01.2001 року передав ТОВ «Конорд-97» не житлове складське приміщення площею 846 кв.м. для виробництва паркету, відповідно до якого обєкт лізингу є власністю лізингодавця. 01.10.2002 року було внесено зміну до договору лізингу від 01.01.2001 р. змінивши площу орендованого приміщення з 846 кв.м. на площу 450 кв.м.

Директор ТОВ «Конорд-97» ОСОБА_1 достовірно знаючи, що приміщення паркетного цеху та інші обєкти розташовані поруч з ним, а саме : сушильна камера, трансформаторна підстанція, погріб, вбиральня є власністю ВАТ «Калинівський ремонтно механічний завод», з корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном в жовтні 2002 року, ввівши в оману ОСОБА_3 запропонував йому придбати паркетний цех з господарськими спорудами, на що останній погодився та на підставі угоди від 5 листопада 2002 року, вніс в державну виконавчу службу авансовий внесок за придбання паркетного цеху в сумі 25 894 гривні, 01 коп. та додатково надав ОСОБА_1 кошти в сумі 1270 грн.

Продовжуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння майном ВАТ «Калинівський ремонтно механічний завод», з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що немає повноважень по розпорядженню лізинговим майном, 5 листопада 2002 року звернувся з поданням № 37 від 5 листопада 2002 року до Калинівської міської ради щодо реєстрації права власності на приміщення паркетного цеху з господарськими будівлями розташованого в м. Калинівка по вул. Українській 35 б.

Як підставу для здійснення реєстрації будівель ОСОБА_1 надав завідомо неправдивий акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництва обєкта до експлуатації від 31.05.2000 року в який невстановленою досудовим слідством особою за проханням ОСОБА_1 у невстановлений час та місці було внесено недостовірні дані, а саме до дійсного акту в п.4 «Об'єкт має такі показники» була вчинена дописка « Будівлі літ. А цех паркетний 854 кв.м., літ. Б сушильні камери 107 кв.м., літ. В трансформаторна підстанція 61,2 кв.м., літ.Г погріб 45,5 кв.м., літ. Д уборна 2 кв.м. »

27.11.2002 року виконкомом Калинівської міської ради на підставі наданого ОСОБА_1 подання № 37 від 05.11.2002 року та підробленого акту державної технічної комісії від 31.05.2000 року прийняв рішення № 616 про визнання права власності на паркетний цех з господарськими спорудами та дозволив видачу свідоцтва на право власності, внаслідок чого ОСОБА_1 привласнив : приміщення паркетного цеху (літ.А), загальною площею 798,6 кв.м. вартістю 55 662 грн.; сушильну камеру (літ.Б), загальною площею 95,5 кв.м. вартістю 6 026 грн. ; трансформаторну підстанцію (літ.В) загальною площею 46,0 кв.м. вартістю 2 561,00 грн. ; погріб (літ.Г.) 40,3 кв.м. вартістю 1733,00 грн; вбиральню (літ.Д) вартістю 75 грн., а всього на загальну суму 66 057 грн.

5 грудня 2002 року ОСОБА_1 діючи з корисливих мотивів усвідомлюючи, що ТОВ «Конорд -97» набуло право власності на чуже майно на підставі акту державної технічної комісії, в який були внесені недостовірні дані діючи з корисливих мотивів, розтратив ввірене йому майно згідно договору лізингу від 01.01.2001 року підписавши договір купівлі продажу, відповідно до якого приміщення паркетного цеху з господарськими спорудами, яке розташоване в м. Калинівка по вул. Українській, 35 б, реалізував ОСОБА_3 за 130 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи співвласником та директором ТОВ «Конорд- 97», виконуючи адміністративно господарські функції з корисних мотивів, зловживаючи службовим становищем, використовуючи акт державної технічної комісії від 31 травня 2000 року, в який невстановленою досудовим слідством особою за проханням ОСОБА_1 у невстановлений час та місці були внесені недостовірні дані, в листопаді 2002 року в м. Калинівка заволодів чужим майном в сумі 66 057 грн., після чого 05.12.2002 року, в м. Калинівка його розтратив, що більш ніж у шістсот разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим вчинив заволодіння та розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, тобто злочин, передбачений ч.5 ст.191 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину в особливо великих розмірах.

5.11.2002 року в м. Калинівка з метою реєстрації в Калинівській міській раді права власності на приміщення паркетного цеху з господарськими будівлями, розташованого в м. Калинівка, по вул. Українській 35 б, надав акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництва обєкта до експлуатації від 31.05.2000 року в який невстановленою досудовим слідством особою за проханням ОСОБА_1 у невстановлений час та місці були внесені недостовірні дані, а саме до дійсного акту в п.4 «Об'єкт має такі показники» вчинена дописка « Будівлі літ. А цех паркетний 798,6 кв.м., літ. Б сушильні камери 95,5 кв.м., літ. В трансформаторна підстанція 46,0 кв.м., літ.Г погріб 40,3 кв.м., літ. Д уборна» чим вчинив службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також видача завідомо неправдивих документів, на підставі якого заволодів та розтратив чуже майно на суму 66 057 грн., що спричинило тяжкі наслідки у вигляді завдання матеріальних збитків, які у 250 і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.

Підсудній ОСОБА_1 винним себе в інкримінованому злочині визнав частково і пояснив суду, що являється напівзасновником ТОВ «Конорд-97» в його обовязки входило здійснення керівництва поточною діяльністю товариства. Дійсно недостатньо контролював складання актів і інших документів.

Займався реконструкцією приміщення під паркетний цех розміром 460 м2.

Уклали договір лізингу з рем заводом з метою викупу всього приміщення, добудували інші приміщення.

На ТОВ «Конорд-97» працювало 36 чоловік з них було 25 робітників і 10 осіб на адміністративних в тому числі 7 осіб засновників в тому числі директор Калинівського ремонтно механічного заводу ОСОБА_4

На час продажу нерухомості вони були власниками приміщень, в наявності було свідоцтво про право власності.

Підсобні приміщення в тому числі трансформаторну підстанцію, сушильну камеру вони будували власним коштом.

Робітникам з рем заводу вони платили заробітну плату. Він не згідний з оцінкою обєктів нерухомості, так як не врахована сума коштів яка витрачена на будівництво і проведення ремонтних робіт складського приміщення сушильної камери, трансформаторної станції.

Із показів свідка ОСОБА_5, колишнього заступника голови Калинівської міської ради вбачається що в 1998 році було звернення дирекції ВАТ «Калинівський ремонтно-механічний завод» з проханням надати дозвіл на реконструкцію приміщення під цех по виготовленню паркету.

Відповідно до акту вибору приміщення для реконструкції під паркетний цех було прийнято рішення провести реконструкцію пустуючого підсобного господарства який належав ВАТ «Калинівський ремонтно-механічний завод».

Хто проводив реконструкцію паркетного цеху, йому не відомо, однак будівля підсобного господарства в якому проводилась реконструкція паркетного цеху, йому невідомо, однак будівля підсобного господарства в якому проводилась реконструкція, належала ВАТ «Калинівський ремонтно-механічний завод».

Після ознайомлення з копією акту державної технічної комісії про готовність завершеного будівництва до експлуатації від 31 травня 2000 року в якому в графі «Об'єкт має такі показники» рукописним текстом зазначено «Потужність 35 тис. кв.м паркету в рік» показав що на підставі даного акту було введено в експлуатацію паркетний цех.

ОСОБА_5 стверджував, що на час прийняття вказаного обєкту приймалась лише паркетна лінія. Сушильна камера, трансформаторна підстанція, погріб, уборна не приймались і до вказаного акту була вчинена дописка.

Аналогічні покази дав суду свідок ОСОБА_4

Після ознайомлення з копією договору купівлі продажу від 5.12.2002 року ОСОБА_4 пояснив, що станом на 5 грудня 2002 року і на даний час приміщення підсобного господарства належить ВАТ «Калинівський ремонтно - механічний завод». Тин, вбиральня та погріб також належить заводу.

Сушильна камера та трансформаторна підстанція були побудовані спільно з ТОВ «Конорд - 97».

Із показів колишнього головного бухгалтера ОСОБА_6 вбачається, що до часу її звільнення в 2004 році відповідно до бухгалтерського обліку ВАТ «Калинівський ремонтно механічний завод» в основних засобах на рахунку 10/1 рахувалась частина будівлі підсобного господарства де проводилась відгодівля свиней.

Підставою списання обєктів з основних засобів підприємства є договір купівлі продажу, сплата лізингових платежів згідно договору лізингу, рішення правління товариства.

Разом з тим, підстав для списання будівлі підсобного господарства з основних засобів ВАТ до часу її звільнення не було з огляду на те, що воно не продавалось, а лізингові платежі були не сплачені.

Чому обєкт був проданий до закінчення сплати лізингових платежів її невідомо. Її також невідомо за які кошти будувалась підстанція і сушильна камера, на балансі заводу вона не рахувалась.

Із показів ОСОБА_7 видно, що в 2002 році ОСОБА_1 запропонував йому придбати у нього приміщення паркетного цеху (цілісний майновий комплекс) разом з наявним деревообробним сушильним та іншим обладнанням.

Свій намір щодо реалізації паркетного цеху ОСОБА_1 пояснив необхідністю погашення кредиту в розмірі 35 тисяч гривень.

Під час обговорення купівлі паркетної лінії ОСОБА_1 його запевнив, що паркетна лінія належить ТОВ «Конорд -97» на праві приватної власності і будь якими зобовязаннями не обтяжена.

Цілісний майновий комплекс розташований у м. Калинівка по вул. Українській 35 б, ОСОБА_1 погодився продати за 130 000 гривень.

Купівлю - продаж обєктів оформили через нотаріальну контору.

По справі проведених ревізій згідно актів ревізії, роботи на обєктах ТОВ «Конорд -97» виконувались господарським способом по будівництву сушильної камери на 3 відділення. Акт підписаний комісією та затверджений головою правління ВАТ «Калинівський ремонтно механічний завод» ОСОБА_4 Вартість виконаних робіт становить 11 610 гривень. По даним бухгалтерського обліку товариства сушильна камера не рахується Вбачається порушення бухгалтерського обліку.

При проведенні ревізії предявлено договір від 11.08.1998 року № 2 про виконання підрядних робіт, укладений між ТОВ «Конорд -97» (замовник) в особі директора заводу ОСОБА_4

Згідно акту ревізії достовірно встановлено, що лізингоодержувач ОСОБА_1 не сплатив лізингодавцю передбачену умовами договору суму коштів, а отже ТОВ «Конорд -97» не мав право власності на обєкти лізингу.

Однак 27.11 2002 року виконком Калинівської міської ради виніс рішення за № 616 «Про визнання права власності на паркетний цех з господарськими будівлями за ТОВ «Конорд-97» а саме : цех паркетний 798,6 кв.м., сушильна камера 95,5 кв.м., трансформаторна підстанція 46,0 кв.м., погріб 40,3 кв.м., огорожа та вбиральня. Рішення видано на підставі подання ТОВ «Конорд-97» від 05.11.2002 року № 37 про визнання права власності на паркетний цех без згоди ВАТ «Калинівський ремонтно-механічний завод» з підробленим актом державної комісії від 31.05.2000 р.

5 грудня 2002 року ОСОБА_1 достовірно знаючи, що мають місце порушення при виготовленні, визнанні права власності на паркетний цех продав обєкт ОСОБА_3 який являється добросовісним покупцем.

Таким чином, суд вважає що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані по ч.5 ст. 191 КК України вчинення злочину в особливо великих розмірах.

-по ч. 2 ст. 366 КК України службове підроблення, що спричинило тяжкі наслідки.

При обранні міри покарання підсудному Восковнюку судом враховано, що вчинене ОСОБА_1 діяння частково втратило суспільну небезпечність, не заподіяна шкода.

ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні батька похилого віку, інваліда І групи , постійно хворіє і потребує стаціонарного лікування.

Вказані обставини дають підстави суду визнати їх винятковими і примінити до ОСОБА_1 ст. 69 КК України з приміненням ст. 75 КК України.

Суд вважає що виправлення і перевиховання ОСОБА_1 можливе без реального позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд-

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним і призначити покарання по ст. 191 ч.5 КК України з застосуванням ст. 69 КК України 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади повязані з матеріальною відповідальністю строком на 3 роки.

-по ст. 366 ч. 2 КК України 2 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади повязані з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки.

Згідно ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_1 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади повязані з матеріальною відповідальністю строком на 3 роки, згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробовуванням строком на 2 роки.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ 1338 гривень 64 коп., і 912 гривень 7 коп. загальною сумою 2251 гривня 35 коп.

Строк оскарження вироку 15 діб до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_8