Справа № 146/1061/14-к
Провадження №11-кп/772/1021/2015 Категорія: 4
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000165 від 23 квітня 2014 року, відносно
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород Російська Федерація, гр.
України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні одну
малолітню дитину, не працюючого, проживаючого в

АДРЕСА_1 , тала його раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
. за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_9 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 9 грудня 2014 року, -

В с т а н о в и в:

22 квітня 2014 року приблизно о 20 годині ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 розпивали спиртні напої в будинку останньої, за адресою: АДРЕСА_2 . На ґрунті ревнощів до ОСОБА_11 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 виникла суперечка, яка переросла у бійку, в ході якої ОСОБА_6 діючи умисно, з метою нанесення тяжких тілесних ушкоджень схопив ОСОБА_10 обома руками за футболку, повалив його на підлогу та почав наносити руками та ногами численні удари в область голови та тулуба, від яких ОСОБА_10 помер наступного дня в будинку ОСОБА_11 . Згідно висновку експерта № 078 від 29 квітня 2014 року на тілі трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: синців на лобі справа та зліва, синців на правому вусі та в правій скроневій ділянці. Крововиливів в м`які тканини волосяної частини голови на внутрішній поверхні в потиличній ділянці зліва, в скроневій справа. Крововиливів в скроневі м`язи справа, забою речовини головного мозку. Крововиливів в шлуночки головного мозку, що ускладнились набряком та дислокацією головного мозку. Закритої тупої травми грудної клітки: синців на передній та переднє-зовнішніх поверхнях грудної клітки. Прямих переломів ребер справа та зліва по різних анатомічних лініях з пошкодженням пристінкової плеври зліва. Лівостороннього гемоторакса 10 мл крові в лівій плевральній порожнині. Множинних синців та саден на обличчі, синців верхніх кінцівках. Закрита черепно-мозкова травма має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення і від якої наступила смерть потерпілого. Між смертю та травмою голови є прямий причинний зв`язок.
Вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 9 грудня 2014 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.121КК України, із застосуванням ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 3 роки. Застосовано ряд обмежень, передбачених ст.76 КК України. Вирішено долю речових доказів.
В апеляційній скарзі старший прокурор прокуратури Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_9 ставить питання про скасування вироку, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначення покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалення нового вироку, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді 8 років позбавлення волі. Свої вимоги мотивує тим, що при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, внаслідок чого особа була позбавлена життя.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які просили залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_9 підлягає задоволенню частково.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст.121 КК України за обставин, викладених у вироку, обґрунтовується і підтверджується доказами, перевіреними в судовому засіданні, яким суд дав вірну оцінку і юридичну кваліфікацію. Зокрема: визнавальними показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_6 щодо обставин нанесення ОСОБА_10 умисних тяжких тілесних ушкоджень від яких настала смерть потерпілого; показаннями потерпілої ОСОБА_12 , яка 23 квітня 2014 року прибігла до будинку ОСОБА_11 та побачила на ліжку сина мертвим. Зі слів ОСОБА_11 її сина побив ОСОБА_6 . Після побиття залишив сина на вулиці, а сам пішов спати у будинок; показаннями свідків: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які також бачили в будинку ОСОБА_11 мертвого ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_15 , яка була присутня в якості пойнятої під час вилучення речей потерпілого з будинку ОСОБА_11 та під час слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_11 . Вказані особи показували та розказували за яких обставин було скоєно злочин; висновком експерта № 078 від 29.04.2014 року щодо причини смерті ОСОБА_10 . Відповідно до акту № 153 амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи від 5.06.2014 року ОСОБА_6 є осудним, на момент вчинення злочину і на теперішній час хронічним психічним захворювання не страждає, міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень в результаті яких настала смерть ОСОБА_10 , за встановлених судом обставин, визнав повністю та дав аналогічні покази, які він давав в суді першої інстанції.
Обставини вчинення даного злочину, встановлені судом першої інстанції, ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.65 КК України через яку реалізується принципи законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 22.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», зазначає про необхідність детального дослідження особи підсудного, з`ясування його віку, стану здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, навчання, його минуле, склад сім`ї, матеріальний стан тощо.
Наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне та повне відшкодування завданої шкоди потерпілій, а також те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, дають підстави погодитись з доводами суду першої інстанції про призначення йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.121 КК України відповідно до ч.1 ст.69 КК України. Необхідно також врахувати думку потерпілої, яка просила не позбавляти його волі. В той же час звільняючи ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, суд першої інстанції в порушення п.9 вище означеного Пленуму Верховного Суду України, належним чином не вмотивував підстави для такого звільнення. На думку суду апеляційної інстанції судом не враховано ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, обставини його скоєння та ті невиправні тяжкі наслідки смерть людини. Крім того, суд не звернув увагу, що ОСОБА_6 скоїв злочин в стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання. За таких обставин застосування ст.75 КК України не відповідає вимогам закону.
Неправильне застосування кримінального закону, призвело до призначення ОСОБА_6 покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, що є підставою для скасування вироку та постановлення нового вироку судом апеляційної інстанції. Покарання ОСОБА_6 слід призначити у вигляді реального позбавлення волі. А враховуючи думку потерпілої та вище викладені пом`якшуючі обставини, із застосуванням вимог ч.1 ст. 69 КК України.
Керуючись ст.ст. 407ч.3, 409ч.4, 414, 420ч.2 КПК України , суд апеляційної інстанції -
З а с у д и в:
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 9 грудня 2014 року в частині призначеного ОСОБА_6 покарання скасувати, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначення покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 121 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
В строк відбуття покарання зарахувати перебування ОСОБА_6 в Могилів-Подільській виправній колонії (№114) в період з 30 квітня по 5 листопада 2015 року, тобто 6 місяців, 7 днів, а також тимчасове затримання з 24 по 25 квітня 2014 року, тобто 1 добу.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:
З оригіналом згідно