Справа № 751/6445/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/810/2015
Категорія - ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03 серпня 2015 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, не зареєстрованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

З участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Новозаводського суду м.Чернігова від 03 серпня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

Застосовано ст.75 КК України та звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання за вироком суду та встановлено іспитовий строк терміном на два роки і покладено обов`язки, передбачені ст..76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання: періодично з`являтися на відмітку до кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_8 визнано винним та призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

Застосовано ст.75 КК України та звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання за вироком суду та встановлено іспитовий строк терміном на два роки і покладено обов`язки, передбачені ст..76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання: періодично з`являтися на відмітку до кримінально-виконавчої інспекції.

Як встановив суд, 22.08.2014 року, близько 13-00 години, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, перебуваючи біля банкомату банку АТ «Ощадбанк», що за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 32, таємно викрали грошові кошти в сумі 1200 грн. з банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , чим спричинили останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Не погоджуючись з даним вироком, потерпіла ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить змінити вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова в частині вирішення матеріальної шкоди, відшкодувати їй 1200 гривень, що були зняті з її банківської картки, а також мобільний телефон, вартістю 400 гривень. Також просить відшкодувати моральну шкоду, що заподіяна її здоров`ю в сумі 2000 гривень.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, пояснення обвинувачених, які також заперечили проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є необхідною й достатньою для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Кваліфікація дій обвинувачених та міра покарання в апеляційній скарзі не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_6 просить змінити вирок суду першої інстанції та стягнути грошові кошти з обвинувачених в рахунок завданої матеріальної та моральної шкоди.

Так, згідно ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Таким чином, з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду особа стає учасником процесу та набуває прав, передбачених ст. 61 КПК. Особливості та порядок пред`явлення позову у кримінальному провадженні регулюються ст. 128 КПК, зокрема даною статтею визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпіла ОСОБА_6 взагалі не пред`являла позовної заяви про стягнення зазначених нею в апеляційній скарзі грошових коштів. Не може бути пред`явлений такий позов і в суді апеляційної інстанції, оскільки згідно з приписами ст.128 КПК України позов подається до початку судового розгляду.

А тому, з огляду на вищевикладене ОСОБА_6 не може бути визнано цивільним позивачем по даній справі і відповідно не можуть бути задоволені вимоги апеляційної скарги щодо стягнення на її користь матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно з положеннями ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила позов в кримінальному судочинстві має право його пред`явити в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга потерпілої задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4