ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/5786/14-к
Провадження № 1-кп/210/105/15

"10" листопада 2015 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4

її законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі справу за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за № 0002058, відносно:

неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, неодруженої, навчається в ДНЗ «КЦПОММ», раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.289 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з освітою середньою, раніше судимого 11.11.2008 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України із покаранням у вигляді 6 років позбавлення волі, звільнився 23.05.2014 року по відбуттю строку покарання, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.289, ч.1 ст.304 КК України ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.07.2014 року, близько о 02.20 годин, діючи повторно, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи раптово-виниклий злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи разом із неповнолітньою ОСОБА_4 , на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , звернув свою увагу на автомобіль марки «ВАЗ 21013» із кузовом типу «седан», червоного кольору, державний реєстраційний номер якого НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вартістю 9000 гривень, яким ОСОБА_7 і вирішив заволодіти, у зв`язку з чим запропонував неповнолітній ОСОБА_4 прийняти участь у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, з метою покататися, на що ОСОБА_4 дала свою згоду, тим самим ОСОБА_7 втягнув неповнолітню ОСОБА_4 у скоєння злочину.

Після чого, вступивши у злочинну змову між собою, спрямовану на незаконне заволодіння вищеназваним транспортним засобом, попередньо розподілили злочині ролі, згідно яких ОСОБА_7 повинен був заволодіти автомобілем «ВАЗ 21013», а неповнолітня ОСОБА_4 , в свою чергу , знаходячись осторонь, повинна була спостерігати за обстановкою і таким чином забезпечувати контроль за безпечним виконанням ОСОБА_7 кримінального правопорушення та доведення його до кінця.

Реалізуючи раніше складений злочинний намір, ОСОБА_7 , близько о 02.30 годин, того ж дня, діючи за попередньою змовою групою осіб з неповнолітньою ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю контролю з боку потерпілого та інших свідків і очевидців підійшов до дверей автомобіля марки «ВАЗ 21013», а саме: з його лівого боку та побачив, що скло дверей складається з двох частин, основного скла та «ветровика», який на той момент був відчинений, та через який ОСОБА_7 просунув свою руку до внутрішнього замку дверей та без пошкодження дверей їх відчинив, в результаті чого, він проникнув до салону автомобіля марки «ВАЗ 21013» з його водійського боку, та шляхом пошкодження електрики запалення двигуна автомобіля, намагався його завести, але в нього нічого не вийшло. В цей час, неповнолітня ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходилась осторонь від автомобіля марки «ВАЗ 21013», в якому знаходився ОСОБА_10 та спостерігала за його діями, чим забезпечувала контроль за зовнішньою обстановкою, при якій ОСОБА_7 проникав до салону вищевказаного автомобіля, з метою його заволодінням, таким чином, виконувала свою злочинну роль у вчиненому кримінальному правопорушенні, згідно попереднього розподілення ролей для реалізації сумісного, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 злочинною наміру. Потім, ОСОБА_7 здійснив декілька спроб завести двигун автомобіля, однак, в нього нічого не вийшло, він відчинив капот цього автомобілю та перевірив наявність в ньому акумулятора запуску двигуна, після чого, впевнившись в його наявності, ОСОБА_7 з метою безпечного доведення до кінця розпочатого кримінального правопорушення та для того, щоб не привертати до себе уваги з боку сторонніх осіб, звернувся по допомогу до неповнолітньої ОСОБА_4 із проханням допомогти йому відкотити автомобіль до іншого місця для того, щоб завести його двигун. Неповнолітня ОСОБА_4 , з метою досягнення сумісної реалізації злочину та доведення його до кінця, погодилась допомогти ОСОБА_7 . Одразу після чого, ОСОБА_7 відчинив двері автомобіля «ВАЗ 21013» з його водійського боку та взявся за кермо, в той час, як неповнолітня ОСОБА_4 взялась за багажне відділення «ВАЗ 21013», з метою завести двигун, удвох почали його котити по проїзній частині вулиці Костенка в Дзержинському районі міста Кривого Рогу, в бік АДРЕСА_4 .

Після чого, ОСОБА_7 та неповнолітня ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, докотили автомобіль марки «ВАЗ 21013» від місця його стоянки біля будинку АДРЕСА_5 по вулиці НОМЕР_2 Партз`їзду до будинку АДРЕСА_4 , таким чином обернули його на власну користь, скрившись з місця скоєння кримінального правопорушення , але були викриті робітниками міліції Дзержинського районного відділу Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області. Спільними протиправними діями ОСОБА_7 та неповнолітня ОСОБА_4 спричинили потерпілому гр. ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 9000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 показав, що 28.07.2014 року до нього зателефонувала раніше знайома ОСОБА_11 , яка попрохала його, щоб він її зустрів на залізнодорожньому вокзалі Кривий Ріг-головний, на що він погодився. Поки він їхав, ОСОБА_4 зателефонувала знов і сказала, що вона посварилась із своєю мамою і не хоче йти додому. Приблизно, в 19 год 40 хв. вони зустрілись на вокзалі, гуляли у Довгинцівському районі, а потім вирішили не їхати по домах. ОСОБА_12 запропонувала йому поїхати кудись далеко, в цей час вже була ніч, приблизно 2-00 години, і вони знаходились на вул.22 партз`їзду в м.Кривому Розі, проходили через двір будинку, де він побачив автомобіль « ВАЗ 21013», ліве вітрове скло якого було відчинено. Він віджав скло, проник до салону автомобіля, вирвав проводку, щоб увімкнути світло, потім вирішив відкотити автомобіль з місця стоянки, щою провести в ньому з ОСОБА_12 час до настання ранку, коли почне ходити міський транспорт. Автомобіль прокотив до проїжджої частини вул. ОСОБА_13 та поставив у «карман» для стоянки транспорту на вул.Димитрова. ОСОБА_12 йому не допомагала котити автомобіль, вона , навпаки , відмовляла його від цього. Ніякого тиску на неповнолітню він не чинив. В цей час , проїзджав по дорозі автомобіль білого кольору , який раптово став екстрено гальмувати. Він гукнув ОСОБА_12 , щоб вона тікала і сам побіг, коли біг, то почув крики ОСОБА_12 і зрозумів, що її затримала міліція. Далі йому не було куди бігти і його також затримали. Коли його привезли до Дзержинського районного відділу міліції, то він сидів біля чергового до 9-00 годин ранку, а потім його повели на допит, в ході якого оперативні працівники міліції не тільки його залякували , але і били, в нього була розбита голова та синці на тілі, з цього приводу він писав скаргу прокурору. Він визнає себе винним у скоєному кримінальному правопорушенні за ч.3 ст.27, ч.2 ст.289 КК України, але заперечує свою вину у вчинені кримінального правопорушення за ч.1 ст.304 КК України, оскільки не примушував ОСОБА_4 вчиняти злочин і не втягував її у злочинну діяльність. Просить врахувати стан його здоров`я , він є інвалідом з дитинства за зором, а під час перебування в УВП -3, внаслідок необережного використання кип`ятильника, який вибухнув , в нього було ушкоджено око і він зараз практично нічого не бачить, є безпорадним і суспільної небезпеки не становить. Крім того, потерпілому фактично не було заподіяно шкоди, т.я. автомобіль повернуто власнику. Просив при прийнятті судом рішення, взяти до уваги вищеназвані обставини та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 , 75 КК України.

Неповнолітня обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у вчинені кримінального правопорушення , передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.289 КК України в повному обсязі та показала, що 28.07.2014 року вона посварилась із своєю мамою і зателефонувала ОСОБА_14 , з яким була раніше знайома. В цей час вона знаходилась за межами міста в с.П`ятихатки. ОСОБА_7 запропонував її зустріти на залізнодорожньому вокзалі на Довгинцево. Вони зустрілись, приблизно у 14-16-00 год. і стали гуляти , а саме: пішки направились на кільце Косіора, де повинна була зустрітись із мамою, але образившись на неї, вирішила не йти додому. Вони з ОСОБА_15 ходили по дворах, дійшли до магазину « Восход», проходячи повз один із дворів побачили банкомат біля якого стояв автомобіль « Жигулі» червоного кольору. В цей час вона сказала ОСОБА_16 , що хотіла б піти з дому, але в неї не має грошей, на що ОСОБА_17 відповів, що за те є автомобіль, після чого підійшов до « Жигулів» та став їх відкривати через вікно. Коли відкрив водійські двері, заліз у салон, сів за кермо і став щось робити. В цей час вона присіла біля машини, їй було боязно і вона сказала ОСОБА_17 , що, можливо, не треба цього робити, але ОСОБА_18 не звернув уваги і сказав, щоб вона подивилась: чи не йде хтось сторонній. В цей час, ОСОБА_17 почав котити машину із двору на проїзджу частину , при цьому звернувся до неї , щоб вона допомогла йому штовхати позаду автомобіль, якщо не хоче залишись тут, що він їй може влаштувати. Вона знала, що ОСОБА_17 був судимий за аналогічний злочин, вона злякалась і почала йому допомагати. Вдвох вони викотили автомобіль на проїзджу частину вул. ОСОБА_13 і докотили до перехрестя з вул.Димитрова, ОСОБА_17 поставив машину у « карманчик» і заліз на водійське сидіння а вона присіла напроти нього. В цей час мимо проїзджав автомобіль, який раптово загальмував і почав здавати задом. Вони зрозуміли , що їх викрили і побігли, забігли у двір, ОСОБА_17 заліз під машину, вона зрозуміла, що бігти нікуди і заплакала, в цей час їх затримали працівники міліції і відвезли до районного відділу, де їй дозволи зателефонувати мамі. У районному відділі міліції в її присутності ніхто ОСОБА_17 не бив. У теперішній час вона навчається, зробила висновки для себе, у скоєному розкаюється , просить не карати її суворо та не позбавляти волі.

Законний представник неповнолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_5 показала, що доньку вона виховує сама, батько з 2-х місячного віку дитини не проживає з ними разом. Проживають вони у двокімнатній квартирі, є ще старший син, якому 27 років. У школі донька вчилась посередньо, хоча могла краще, має схильність до перебільшення та омани. Зараз навчається в Центрі підготовки робітничих кадрів, на заняття ходить, малює у вільний час, веде себе добре. Вона вважає, що ОСОБА_12 зробила належні висновки і її перевиховання можливо без ізоляції від суспільства.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_19 показала, що до скоєння злочину ОСОБА_11 знаходилась на обліку, оскільки в неї виникали конфлікти з матір`ю, вона зверталась до міліції з заявою, що мати її б`є, виганяє з дому. Мати заперечувала зазначені обставини, з свого боку пояснила, що ОСОБА_12 зустрічається із старшим хлопцем, який негативно на неї впливає. У теперішній час дівчинка навчається, претензій поки що до неї не має.

Зазначені показання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_4 були перевірені судом під час судового слідства шляхом дослідження показань свідків та наявних в матеріалах справи письмових доказів.

У відповідності до ч.1 ст.337 КПК України судом здійснений розгляд справи в межах висунутого обвинувачення згідно із обвинувальним актом.

Суд, здійснюючи оцінку наявних в матеріалах справи доказів, приймає до уваги тільки ті, що є власно доказами, тобто допустимими та належними у розумінні ст.ст. 85,86 КПК України.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що працює в міліції і 28.07.2014 року він заступив на добове чергування, в якості водія. В його обов`язки входить доставляти слідчо-оперативну групу за викликом на службовому автомобілі. Добове чергування здійснювалось з 09:00 години 28.07.2014 року до 09:00 години 29.07.2014 року.

29.07.2014 року близько о 01:30 годин він проїжджав на службовому автомобілі по вул. Димитрова, яка є вулицею з одностороннім рухом, у напрямку до перехрестя вул. Димитрова та Костенко в Дзержинському районі м. Кривого Рогу.

Проїжджаючи біля будинку №59 по вул. Димитрова в м. Кривому Розі, він звернув увагу на легковий автомобіль ВАЗ-21013 в кузові червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який був припаркований з порушенням правил дорожнього руху, а саме передньою частиною автомобіля в протилежний бік вул. Димитрова. Двері водійські були відкриті, на сидінні був хлопець, який щось робив нахилившись. Побачивши міліцейський автомобіль, хлопець вибіг з салону, за ним дівчина і вони швидко побігли в двір будинку АДРЕСА_4 . Вони зрозуміли, що щось не так, працівники слідчо-оперативної групи вибігли зі службового автомобіля, наздогнали хлопця та дівчину та стали з`ясовувати: чому вони тікали та кому належить даний автомобіль. При опитуванні хлопець назвався ОСОБА_15 , а дівчина - ОСОБА_11 , також затримані пояснили що автомобіль їм не належить. Далі їх доставили до Дзержинського РВ, де було з`ясовано що даний автомобіль був викрадений, в чому останні зізналися.

Суд вважає вищеназвані показання свідка правдивими і достовірними, оскільки вони узгоджуються з показаннями обвинувачених в певній частині і підтверджують причетність обох обвинувачених до скоєння інкримінованого правопорушення.

Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у скоєні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 29.07.2014 року, з якого убачається, що на ділянці місцевості у 8 метрах від магазину « Гайка» по вул. Димитрова в м.Кривому Розі в заїзному «карманчику» для автомобілів був виявлений автомобіль марки «ВАЗ 21013» із кузовом типу «седан», червоного кольору, державний реєстраційний номер якого НОМЕР_1 , який припаркований передньою частиною в напрямку будинку № 57 по вул.Димитрова. Замки водійської та пасажирської двері механічних ушкоджень не мають. Оглядом салону автомобіля встановлено , що замок запалення не виконує передбачені конструкцією функції, має витягнуті проводи. Під час огляду автомобіля виявлені відбитки долонь та пальців рук у кількості 5 шт., які перенесені на ліпку стрічку ( а.с № 9-11 т.2);

- згідно висновку експерта № 70/05-230 від 28.08.2014 року, середня (ринкова)

вартість ВАЗ 21013 1983 року випуску в момент вчинення кримінального

правопорушення станом на 29.07.2014 року складає 12833 гривень ( а.с.47-50 т.2);

- згідно висновку експерта № 51.01-241 від 22.08.2014 року сліди, вилучені

29.07.2014 року з автомобілю ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 1983 року

придатні для ідентифікації ( а.с.54-59 т.2);

- згідно висновку експерта № 51.01-307 від 20.10.2014 року сліди, вилучені

29.07.2014 року з автомобілю ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 1983 року

належать ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.170-179 т.2)

- протоколом огляду місця події від 20.08.2014 року, яким був оглянутий диск з камер відео спостереження ПАТ « Приватбанк», розташованих на будинках АДРЕСА_6 ( а.с.61-63 т.2);

- речовими докази: DVD R диск 4,7 GВ з надписом «РНІLIPS», на якому міститься

відеозапис з відеокамер банку, який зберігається в матеріалах кримінального провадження

№0002058; автомобілем марки ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_1 . Який переданий під гарантійну розписку власнику ( а.с.18, 68 т.2)

Оцінивши вищеназвані докази у сукупності , суд вважає, що ними підтверджується вина обвинувачених у скоєні інкримінованих їм правопорушень та спростовуються показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо відсутності в нього та ОСОБА_4 попередньої змови , спрямованої на угон автомобіля, оскільки всі наступні дії обвинувачених є логічними та узгодженими, а саме: ОСОБА_7 проник до салону автомобіля, де намагався завести машину, шляхом поєднання проводки у замку запалення, а ОСОБА_4 , знаходячись зовні , забезпечувала його безпеку. Факт ушкодження замка запалювання підтверджується протоколом огляду події від 29.07.2014 року. Версія ОСОБА_7 про те, що замок запалення він ушкодив, намагаючись увімкнути світло в салоні, є нелогічним, оскільки подібні дії привернули би увагу сторонніх осіб. Коли ОСОБА_7 не зміг завести автомобіль, він вирішив відкотити його з місця стоянки і ОСОБА_4 прийняла участь в даному процесі, підштовхуючи його з боку багажника. Згідно висновку експерта № 51.01-307 від 20.10.2014 року сліди № 1-2, долонь рук, вилучені 29.07.2014 року з багажнику автомобіля ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 1983 року належать саме ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відкотивши автомобіль на безпечну відстань з місця скоєння злочину, ОСОБА_7 не припинив спроби завести автомобіль, що підтверджує і обвинувачена ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_20 , який показав, що двері автомобіля були відкриті і на водійському сидінні знаходився хлопець, який , нахилившись щось робив у машині. Після викриття працівниками міліції обвинувачені намагались скритись. Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 про відсутність його вини у скоєні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 304 КК України не підтверджена належними доказами. Сам обвинувачений не заперечує той факт, що йому достовірно було відомо про те, що ОСОБА_4 є неповнолітньою, між тим, він примусив її взяти участь у скоєні кримінального правопорушення, а саме: давав вказівки щодо здійснення спостереження за зовнішньою обстановкою, поки він проникав до автомобілю, вимагав допомоги при відкочуванні автомобіля з місця його стоянки. В своїх показаннях неповнолітня ОСОБА_4 зазначала, що вона боялась залишитись вночі одна в незнайомому місці, тому виконувала всі вказівки ОСОБА_7 .

За скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , направленою до прокуратури м.Кривого Рогу, проводилось службове розслідування, за наслідками якого не було встановлено застосування з боку оперативних працівників Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області недозволених методів ведення досудового слідства ( а.с.106-115 т.1).

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.3 ст.27, ч.2 ст.289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, скоєного за попередньою змовою групою осіб вчиненого повторно та за ч. 1 ст.304 КК України за ознаками втягнення неповнолітньої у злочинну діяльність.

Дії неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.5 ст.27, ч.2 ст.289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, скоєного за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим , виходячи з вимог закону про достатність покарання для їх виправлення, запобігання скоєнню ними нових злочинів, а також з урахуванням відносно неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 вимог ст.ст. 485, 487 КПК України, суд бере до уваги ступень тяжкості скоєного злочину , особу обвинувачених, умови життя та виховання неповнолітньої обвинуваченої, наявність пом"якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
На підставі ст.12 КК України обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_4 скоїли тяжкий злочин.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , що передбачені ст. 66 КК України, є часткове визнання ним своєї вини , наявність інвалідності.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , що передбачені ст. 67 КК України є рецидив злочину.
Приймаючи до уваги дані , які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а саме: обвинувачений раніше судим, неодноразово вчиняв аналогічні умисні тяжкі злочини ( а.с.81 т.2), на обліку у лікаря- нарколога не перебував ( а.с.86 т.2), знаходився з 2001 року на обліку у лікаря психіатра з приводу розумової відсталості в ступені легкої дебільності, алезгідно акту судово-психіатричного експертизи №200 ОСОБА_7 хронічним душевними захворюваннями в період інкримінованих йому дій не страждав і на теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє на даний час органічний розлад особистості. В період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння ОСОБА_7 не виявляв і ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. За своїм психічним станом на той час він міг надавати звіт своїм діям (бездіяльності) та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_21 також може надавати звіт своїм діям (бездіяльності) та керувати ними ( а.с.161-165 т.2). За місцем проживання характеризується задовільно ( а.с.89).Відповідно до медичної довідки, виданої начальником МСЧ КУВП № 3, Яркову встановлений діагноз: природжена катаракта обох очей, інвалід другої групи з дитинства, потребує подальшого лікування. З урахуванням тяжкості скоєного злочину , але приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих покарання обставин, стан здоров`я ОСОБА_7 , суд вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі , але із застосуванням ст. 69 КК України , тобто нижче нижчої межі встановленої ч.2 ст.289 КК України та в межах санкції ст.304 ч.1 КК України за правилами ст.70 ч.1 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_4 , що передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття, визнання провини в повному обсязі, сприяння суду і досудовому слідству в установленні обставин події, скоєння злочину в неповнолітньому віці.
Обставин, які обтяжують покарання неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_4 , що передбачені ст. 67 КК України , судом не встановлено.
Приймаючи до уваги дані, які характеризують особу неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 : скоєння нею злочину вперше (а.с.103 т.2), те що вона на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває ( а.с. 105 , 106 т.2) , позитивну характеристику за місцем її навчання та з місця проживання ( а.с.184 т.1, 108 т.2), а також наявність вищеназваних пом`якшуючих покарання обставин, умови виховання в неповній сім`ї, беручи до уваги тяжкість скоєного злочину, суд вважає, що їй слід визначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України, тобто нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.289 КК України та із застосуванням ст.ст. 104, 75, 76 КК України .

Суд, керуючись ст.65 КК України, вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та запобіганню скоєнню ними нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати за залучення експерта в загальній сумі 982.80 грн. підлягають солідарному стягненню з обвинувачених на користь держави, а у разі відсутності у неповнолітньої ОСОБА_4 самостійного доходу з її законного представника ОСОБА_5 .
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376, 484-485, 487 КПК України суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.304, ч.3 ст.27, ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:
за ч.1 ст. 304 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі,
за ч.3 ст.27, ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточно до відбуття ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироку суду законної сили залишити без змін. Строк покарання засудженому ОСОБА_7 обраховувати з 29.07.2014 року.

ОСОБА_4 визнати винною у скоєні кримінального правопорушення , передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.289 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 3 ( трьох) років та 6 ( шести) місяців позбавлення волі.

Згідно із ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки. На підставі п. 2,3 ст.76 КК Украины зобов"язати засуджену не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції за місцем проживання, повідомляти кримінально- виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання.
Не виконувати покарання у вигляді позбавлення волі, якщо на протязі іспитового строку вона виконає покладені на неї обов"язки та не скоїть нового злочину.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , а у разі відсутності в неї особистих коштів і доходів з її законного представника ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експерта в загальній сумі 982, 80 грн.
Речові докази: DVD R диск 4,7 GВ з надписом «РНІLIPS», на якому міститься

відеозапис з відеокамер банку, який зберігається в матеріалах кримінального провадження

№0002058- залишити в матеріалах даного провадження; автомобіль марки ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий під схоронну розписку власнику ОСОБА_9 залишити йому( а.с.18, 68 т.2)

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 30 днів із моменту проголошення вироку, шляхом подачі апеляції через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно ст.376 ч.6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженим та прокурору. Інші учасники судового провадження можуть отримати в суді копію даного вироку.

Крім того засудженим роз`яснені вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1