УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 13 січня 2016 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 18 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року, ВСТАНОВИЛА: Вироком Київського районного суду м. Полтави від 18 червня 2015 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ Приморського краю м. Дальногорськ, громадянина України, раніше судимого, останній раз: 24 травня 2013 року Ленінським районним судом м. Харків за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення воліна строк1 рік 9 місяців; 07 травня 2014 року звільненого по відбуттю строку покарання; засуджено за ч. 2 ст. 186КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Вирішено питання щодо речового доказу. За вироком суду ОСОБА_4 визнано винним у тому, що він 29квітня 2015 року приблизно о 23год. 33 хв., перебуваючи у місті Полтава навул. П.Юрченка, 28, діючи повторно, наздогнав ОСОБА_5 та завдав їй кілька ударів руками по різним частинам тіла, а потім пластиковою пляшкою у ділянку спини, після чого відкрито заволодів її майном, а саме: мобільним телефоном марки «Samsung GT S5830 I», вартістю 693 грн. 17 коп., чим спричинив останній матеріальної шкоди на вказану суму. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирокКиївського районного суду м. Полтави від 18 червня 2015 року без зміни. У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить оскаржувані рішення змінити в частині призначеного покарання. Вважає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, внаслідок суворості. Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав. Висновки суду про винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікація дій засудженого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України у касаційній скарзі не оспорюються. Що стосується доводів касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 про суворість призначеного йому покарання, то суд вважає їх безпідставними, виходячи з наступного. Судом при призначенні покарання ОСОБА_4 повною мірою враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, що є тяжким, дані про особу засудженого, який неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, не працює. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Отже, призначене покарання відповідає вимогам статей 50, 52, 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Таким чином, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд, - УХВАЛИЛА: Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 18 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року. Ухвала оскарженню не підлягає. СУДДІ: _____________ _____________ ____________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3