У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого-суддіОСОБА_1 ,
суддів за участю секретаря прокурора захисників та засудженогоОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 23 грудня 2015 року матеріали кримінального провадження за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді провадження судами першої та апеляційної інстанції, засудженого ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на вирок Маневицького районного суду Волинської області від 2 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 11 серпня 2015 року.
Зазначеним вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цегів Горохівського району Волинської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, -

визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 365 КК України на 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - «старший лейтенант внутрішньої служби».
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Годомичі Маневицького району Волинської області, проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого, -

визнано винуватим та засуджено: - за ч. 2 ст. 365 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - «майор внутрішньої служби»;
- за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 365 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - «майор внутрішньої служби»;
- за ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 127 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів ОСОБА_9 остаточно призначено 4 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - «майор внутрішньої служби».
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дубно Рівненської області, проживаючого по АДРЕСА_3 , громадянина України, раніше не судимого, -

визнано винуватим та засуджено: - за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - «капітан внутрішньої служби»;
- за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_10 остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - «капітан внутрішньої служби».

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт. Маневичі Волинської області, проживаючого по АДРЕСА_4 , громадянин України, раніше не судимого, -
визнано винуватим та засуджено: - за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - «майор внутрішньої служби»;
- за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_11 остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання «майор внутрішньої служби».
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця та жителя АДРЕСА_5 , громадянина України, раніше не судимого, -

визнано винуватим та засуджено: - за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, ;
- за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_12 остаточно призначено до 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - «молодший сержант внутрішньої служби».
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_12 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с. Прилісне Маневицького району Волинської області, зареєстрованого в АДРЕСА_6 , проживаючого по АДРЕСА_7 , громадянина України, раніше не судимого, -

визнано винуватим та засуджено: - за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - «молодший сержант внутрішньої служби»;
- за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_13 остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - «молодший сержант внутрішньої служби».
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_13 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_8 , громадянина України, раніше не судимого, -

визнано винуватим та засуджено: - за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - «молодший сержант внутрішньої служби»;
- за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127 КК України на 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_14 остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на три роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - «старший сержант внутрішньої служби».
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_14 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця смт. Маневичі Волинської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_9 , громадянина України, раніше не судимого, -

визнано винуватим та засуджено: - за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - «старший сержант внутрішньої служби»;
- за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127 КК України до 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_15 остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - «старший сержант внутрішньої служби».
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_15 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця с. Городок Маневицького району Волинської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_10 , громадянина України, раніше не судимого, -

визнано винуватим та засуджено: - за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - «лейтенант внутрішньої служби»;
- за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127 КК України на 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України до 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання -«лейтенант внутрішньої служби».
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_16 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця с. Замостя Маневицького району Волинської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_11 , громадянина України, раніше не судимого, -

визнано винуватим та засуджено: - за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - «старший прапорщик внутрішньої служби»;
- за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127 КК України на 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_17 остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної пенітенціарної служби та інших правоохоронних органах строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - «старший прапорщик внутрішньої служби».
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_17 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 11 серпня 2015 року вирок щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 залишено без зміни.
Згідно з вироком, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого (по боротьбі з незаконним обігом наркотичних засобів) сектору організації оперативної роботи управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Волинській області згідно наказу начальника управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області від 5 квітня 2011 року № 24 о/с, 20 квітня 2011 року, в період часу з 20 год. 15 хв. до 20 год. 40 хв., знаходячись в службовому кабінеті начальника Маневицької виправної колонії № 42, розташованому на другому поверсі адміністративного приміщення над черговою частиною, що знаходиться по вул. Карла Маркса, 25 в смт. Маневичі Волинської області, будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу та представником влади, явно виходячи за межі наданих йому повноважень щодо застосування фізичної сили до засудженого, при відсутності для цього будь-яких підстав, оскільки засуджений ОСОБА_19 виконував всі вимоги персоналу установи і будь-якого опору не чинив, бо руки останнього були заведені назад за спину і на них були одягнені наручники, при з`ясуванні причин та обставин втечі ОСОБА_19 з місця відбування покарання, умисно наніс останньому один удар лівою ногою в область живота, чим заподіяв закриту тупу травму живота у вигляді забою підшлункової залози, що призвела 21 квітня 2011 року, приблизно 6 год. 30 хв., до смерті ОСОБА_19 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 37 «а» від 24 травня 2011 року за ступенем тяжкості стосовно живої особи вказана закрита тупа травма черева у вигляді забою підшлункової залози у ОСОБА_19 за ознакою наявності загрозливих для життя явищ належала б до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді начальника Маневицької виправної колонії № 42 УДДУПВП у Волинській області, 20 квітня 2011 року, в період часу з 20 год. 15 хв. до 21 год. 10 хв., знаходячись в службовому кабінеті начальника установи, розташованому на другому поверсі адміністративного приміщення над черговою частиною, що по вул. Карла Маркса, 25 в смт. Маневичі Волинської області, будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу та представником влади, явно виходячи за межі наданих йому повноважень щодо застосування фізичної сили до засуджених, при відсутності для цього будь-яких підстав, оскільки засуджений ОСОБА_19 виконував всі вимоги персоналу установи, будь-якого опору не чинив, руки останнього були заведені назад за спину і на них були одягнені наручники, при з`ясуванні причин та обставин втечі ОСОБА_19 з місця відбування покарання, ОСОБА_9 наніс останньому один удар рукою в область голови, внаслідок чого ОСОБА_19 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді синця правої тім`яно-скроневої ділянки волосистої частини голови, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 37 «а» від 24 травня 2011 року за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень.
В подальшому ОСОБА_9 у вищевказаному кабінеті, з метою принизити особисту гідність засудженого ОСОБА_19 , примусив його стати на коліна та просити вибачення за вчинену ним 15 березня 2011 року втечу з установи по виконанню покарань. Крім цього, ОСОБА_9 , діючи з вищевказаною метою, а також, щоб завдати фізичного болю ОСОБА_19 , примусив останнього рухатися перед працівниками Маневицької ВК № 42 на колінах з власними кросівками в зубах із свого службового кабінету, що розташований на другому поверсі, по бетонній підлозі та сходинковому маршу на перший поверх у приміщення № 2 для проведення особистого обшуку засуджених, внаслідок чого ОСОБА_19 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців передніх поверхонь обох колін та множинних саден обох колін, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 37 «а» від 24 травня 2011 року за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім того, в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених, в присутності працівників чергової зміни установи, ОСОБА_9 примусив ОСОБА_19 , який стояв на колінах, повторно вибачитися перед ними за вчинену втечу та необхідність у зв`язку з цим несення ними посиленого режиму служби, у тому числі додаткових чергувань, а також участі в позаробочий час в розшукових заходах.
Отже, умисними діями начальника Маневицької ВК № 42 ОСОБА_9 , які полягали у перевищенні влади та службових повноважень, було заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам ОСОБА_19 , зокрема, передбаченого ст. 28 Конституції України права на повагу до його гідності, і спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців передніх поверхонь обох колін, множинних саден обох колін та синця правої тім`яно-скроневої ділянки волосистої частини голови, а також державним інтересам у вигляді підриву авторитету і престижу державного правоохоронного органу в особі Маневицької ВК № 42 УДДУПВП у Волинській області.
Крім того, продовжуючи свої протиправні дії, 20 квітня 2011 року, в період часу з 21 год. 20 хв. до 21 год. 40 хв., начальник Маневицької ВК № 42 ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених, що по АДРЕСА_11 , куди був поміщений засуджений ОСОБА_19 , будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу та представником влади, всупереч положенням ст. 28 Конституції України, ст. 106 Кримінально - виконавчого кодексу України, п.п. 59-61 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом ДДУПВП № 275 від 25 грудня 2003 року, при відсутності будь-яких підстав для застосування фізичної сили і спецзасобів до засудженого ОСОБА_19 , оскільки останній виконував всі вимоги персоналу установи, будь-якого опору не чинив, перебував у наручниках із заведеними назад руками, віддав наказ працівнику чергової зміни установи ОСОБА_15 оголосити сигнал тривоги «Буря - 2» для збору особового складу чергової зміни в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених та наказав працівникам вищевказаної установи по виконанню покарань - начальнику відділу нагляду і безпеки установи ОСОБА_11 , черговому помічнику начальника установи ОСОБА_10 , заступнику чергового помічника начальника установи, начальнику чергової зміни ОСОБА_17 , оперуповноваженому оперативного відділу ОСОБА_16 , молодшим інспекторам відділу нагляду і безпеки ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 силоміць положити засудженого ОСОБА_19 на стіл та нанести останньому удари гумовими кийками КГ - 73 по сідницях, а також керував їхніми діями щодо черговості нанесення ударів, тобто організував вчинення підлеглими перевищення влади та службових повноважень. Виконуючи наказ ОСОБА_9 , начальник відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК № 42 ОСОБА_11 наніс засудженому ОСОБА_19 гумовим кийком чотири удари по сідницях, ОСОБА_10 - два удари, ОСОБА_16 - шість ударів по п`ятах обох ніг засудженого, ОСОБА_17 - два удари по п`ятах обох ніг засудженого, ОСОБА_15 - шість ударів по сідницях, ОСОБА_20 - п`ять ударів по сідницях, ОСОБА_12 - чотири удари по сідницях, а ОСОБА_13 - три удари по сідницях.
Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_9 , що полягали в організації перевищення його підлеглими влади та службових повноважень, поєднаних із застосуванням насильства, ОСОБА_19 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних зливних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, синця і внутрішньо шкірного крововиливу передньої поверхні правого стегна, множинних синців обох гомілок і ступень, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 37 «а» від 24 травня 2011 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень.
Умисними діями начальника Маневицької ВК № 42 ОСОБА_9 , які полягали в організації перевищення влади та службових повноважень працівниками установи, що супроводжувались насильством над потерпілим ОСОБА_19 , було заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам вказаного громадянина, зокрема, передбаченого ст. 28 Конституції України права на повагу до його гідності, а також державним інтересам у вигляді підриву авторитету і престижу державного правоохоронного органу в особі Маневицької виправної колонії № 42 УДДУПВП у Волинській області.
Крім того, ОСОБА_9 , продовжуючи свої протиправні дії, які виразились в організації та керуванні катуванням засудженого ОСОБА_19 , при відсутності будь-яких підстав для застосування фізичної сили і спецзасобів до даного засудженого, оскільки останній перебував у наручниках із заведеними назад руками і будь-якого опору не чинив, в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених, де знаходився ОСОБА_19 , з метою покарати його за вчинену ним втечу з установи виконання покарань та заподіяти ОСОБА_19 сильний фізичний біль та фізичні і моральні страждання, віддав наказ ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 прикувати в даному приміщенні ОСОБА_19 наручниками до металевої решітки вікна із заведеними назад руками на висоті приблизно 1,7 м та залишити останнього в такому положенні роздягнутим на ніч. ОСОБА_19 , будучи обмеженим у рухах та перебуваючи в безпорадному стані, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_10 , спричинених обвинуваченим ОСОБА_8 , біля 6 год. 30 хв., помер на місці події.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 37 «б» від 30 травня 2011 року потерпілий ОСОБА_19 під час перебування в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених, будучи прикованим до решітки вікна, відчував фізичний біль як в місцях отриманих тілесних ушкоджень, так і в м`язах та зв`язковому апараті неприродно розташованих кінцівок та тулуба.
ОСОБА_11 , перебуваючи на посаді начальника відділу нагляду і безпеки Маневицької ВК № 42 УДДУПВП у Волинській області, 20 квітня 2011 року, в період часу з 21 год. 20 хв. до 21 год. 40 хв., на виконання явно злочинного наказу начальника установи ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених, що по АДРЕСА_11 , куди був поміщений ОСОБА_19 , будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу та представником влади, явно виходячи за межі наданих їм повноважень щодо застосування фізичної сили до засуджених, при відсутності для цього будь-яких підстав, оскільки засуджений ОСОБА_19 виконував всі вимоги персоналу установи, будь-якого опору не чинив, руки останнього були заведені назад за спину і на них були одягнені наручники, разом з іншими працівниками установи по виконанню покарань, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, при з`ясуванні причин та обставин втечі ОСОБА_19 з місця відбування покарання, ОСОБА_11 наніс останньому не менше чотирьох ударів гумовим кийком КГ - 73 по сідницях, внаслідок чого ОСОБА_19 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 37 «а» від 24 травня 2011 року за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень.
Отже, умисними діями начальника відділу нагляду та безпеки Маневицької ВК № 42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_11 , які полягали у перевищенні наданих йому влади та службових повноважень, що вчинені групою осіб без попередньої змови між собою та супроводжувались насильством над потерпілим ОСОБА_19 , було заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам вказаного громадянина, зокрема, передбаченого ст. 28 Конституції України права на повагу до його гідності, а також державним інтересам у вигляді підриву авторитету та престижу правоохоронного органу в особі управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Волинській області.
Крім того, продовжуючи свої протиправні дії, 20 квітня 2011 року, приблизно о 21 год., 20 хв., начальник відділу нагляду і безпеки Маневицької виправної колонії № 42 УДДУПВП у Волинській області ОСОБА_11 на виконання явно злочинного наказу начальника установи ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених, що по АДРЕСА_11 , куди був поміщений ОСОБА_19 , будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу та представником влади, явно виходячи за межі наданих йому повноважень щодо застосування фізичної сили до засуджених, при відсутності для цього будь-яких підстав, оскільки засуджений ОСОБА_19 виконував усі вимоги персоналу установи, будь-якого опору не чинив, руки останнього були заведені назад за спину і на них були одягнені наручники, ОСОБА_11 з метою заподіяти ОСОБА_19 сильний фізичний біль, фізичні і моральні страждання, разом з черговим помічником начальника установи ОСОБА_21 , заступником чергового помічника начальника установи, начальником чергової зміни ОСОБА_17 , оперативним уповноваженим оперативного відділу ОСОБА_16 , молодшими інспекторами відділу нагляду і безпеки ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , будучи службовими особами - працівниками правоохоронного органу та представниками влади, поклавши силоміць засудженого ОСОБА_19 на стіл та діючи групою осіб без попередньої змови між собою, умисно нанесли останньому численні удари гумовими кийками по тілу.
Так, начальник відділу нагляду і безпеки Маневицької виправної колонії № 42 ОСОБА_11 , діючи групою осіб без попередньої змови між собою, умисно наніс гумовим кийком ГК - 73 потерпілому ОСОБА_19 не менше чотирьох ударів по сідницях, черговий помічник начальника установи ОСОБА_21 - не менше двох ударів, оперативний уповноважений оперативного відділу ОСОБА_16 та заступник чергового помічника начальника установи, начальник чергової зміни відділу нагляду і безпеки ОСОБА_17 - відповідно, не менше десяти ударів по сідницях та двох ударів по п`ятах обох ніг, молодші інспектора відділу нагляду і безпеки ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 - не менше десяти ударів, а ОСОБА_13 - двох ударів по сідницях, внаслідок чого умисно заподіяли останньому сильний фізичний біль, фізичне та моральне страждання.
Після цього, за наказом начальника установи ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , продовжуючи свої протиправні дії, які спрямовані на катування засудженого ОСОБА_19 , при відсутності будь-яких підстав для застосування фізичної сили і спецзасобів до нього, який будь-якого опору не чинив, в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених, з метою заподіяти останньому сильний фізичний біль, фізичні та моральні страждання прикували ОСОБА_19 наручниками до металевої решітки вікна із заведеними назад руками на висоті біля 1,7 м та залишили останнього в такому положенні роздягнутим на ніч.
Згідно висновків судово-медичних експертиз № 37 «а», № 37 «в» відповідно від 24 та 30 травня 2011 року, у ОСОБА_19 виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних зливних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, множинних синців обох стоп ніг, які за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_19 тілесні ушкодження утворились внаслідок не менше 65 травмуючих контактів (ударів). Останній під час нанесення ударів, будучи прикованим до решітки вікна, відчував фізичний біль як в місцях отриманих тілесних ушкоджень, так і в м`язах та зв`язковому апараті неприродно розташованих кінцівок та тулуба.
Згідно наказів начальника управління ДДУПВП у Волинській області від 5 квітня 2011 року № 24 а/с, 1 грудня 2010 року № 192 о/с, 29 липня 2010 року № 113 о/с, 25 жовтня 2010 року № 172 о/с, 15 вересня 2006 року № 154 о/с ОСОБА_10 був призначений на посаду чергового помічника начальника Маневицької виправної колонії № 42 УДДУПВП у Волинській області, а ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та

ОСОБА_15 - на посаду молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки Маневицької ВК № 42 УДДУПВП у Волинській області. Відповідно до наказів начальника управління ДДУПВП у Волинській області від 16 вересня 2010 року № 75 о/с та від 1 жовтня 2010 року № 157 о/с ОСОБА_16 був призначений на посаду оперуповноваженого оперативного відділу Маневицької ВК № 42 УДДУПВП у Волинській області, а ОСОБА_17 - на посаду заступника чергового помічника начальника установи, начальника чергової зміни відділу нагляду і безпеки Маневицької виправної колонії № 42 УДДУПВП у Волинській області.
Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року № 3781 - XII органи та установи виконання покарань мають статус правоохоронного органу і як службові особи та працівники правоохоронного органу, вказані особи повинні суворо дотримуватися вимог Конституції України та норм чинного законодавства.
ОСОБА_10 , перебуваючи на посаді чергового помічника начальника Маневицької ВК № 42 УДДУПВП у Волинській області, ОСОБА_17 - на посаді заступника чергового помічника начальника установи, начальника чергової зміни відділу нагляду і безпеки установи, ОСОБА_16 - на посаді оперуповноваженого оперативного відділу вказаної колонії, ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 - на посадах молодших інспекторів відділу нагляду і безпеки виправної колонії, 20 квітня 2011 року, в період часу з 21 год. 20 хв. до 21 год. 40 хв., на виконання явно злочинного наказу начальника вищевказаної установи ОСОБА_9 , в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених, куди був поміщений засуджений ОСОБА_19 , будучи службовими особами - працівниками правоохоронного органу та представниками влади, ОСОБА_10 відповідає за стан правопорядку в установі, виконання встановленого розпорядку дня, дотримання законності в поводженні із засудженими, п. 1 Посадової інструкції заступника чергового помічника начальника установи, начальника чергової зміни відділу нагляду і безпеки Маневицької виправної колонії № 42, згідно якої ОСОБА_17 організовує та контролює виконання завдань молодшими інспекторами відділу нагляду і безпеки, дотримання ними законності в поводженні із засудженими під час підтримання встановленого режиму відбування покарання і запобігання з їх боку злочинам та правопорушенням, п. 12, п. 3.5 Посадової інструкції молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки, згідно яких ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 зобов`язані у взаємовідносинах із засудженими проявляти коректність та не допускати порушень законності, лише у встановленому законом порядку застосовувати до засуджених фізичну силу та спеціальні засоби, явно виходячи за межі наданих їм повноважень щодо застосування фізичної сили до засуджених, за відсутності для цього будь-яких підстав, оскільки засуджений ОСОБА_19 виконував усі вимоги персоналу установи, будь-якого опору не чинив, руки останнього були заведені назад за спину і на них були одягнені наручники, нанесли останньому гумовим кийком КГ - 73 по сідницях ОСОБА_10 - два удари, ОСОБА_16 - шість ударів по п`ятах обох ніг, ОСОБА_17 - два удари по п`ятах обох ніг, ОСОБА_15 - шість ударів по сідницях, ОСОБА_14 п`ять ударів по сідницях, ОСОБА_12 - чотири удари по сідницях, а ОСОБА_13 - три удари по сідницях засудженого ОСОБА_19 , внаслідок чого останньому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних зливних синців обох сідниць, множинних синців задньої поверхні лівого стегна, обширного синця задньої і бокових поверхонь правого стегна, множинних синців обох гомілок та стоп ніг, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 37 «а» від 24 травня 2011 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень.
Отже, умисними діями ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , які полягали у перевищенні влади та службових повноважень, що супроводжувались насильством над потерпілим ОСОБА_19 , було заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам вказаного громадянина, зокрема, передбаченого ст. 28 Конституції України права на повагу до його гідності, а також державним інтересам у вигляді підриву авторитету і престижу державного правоохоронного органу в особі Маневицької виправної колонії № 42 УДДУПВП у Волинській області.
Крім того, ОСОБА_10 , перебуваючи на посаді чергового помічника начальника Маневицької ВК № 42 УДДУПВП у Волинській області, ОСОБА_11 - на посаді начальника відділу нагляду і безпеки установи, ОСОБА_15 - на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки виправної колонії, продовжуючи свої протиправні дії, 20 квітня 2011 року, в період часу з 21 год. 20 хв. до 21 год. 40 хв., на виконання явно злочинного наказу начальника вищевказаної установи ОСОБА_9 та під його керівництвом, в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку засуджених Маневицької виправної колонії № 42 УДДУПВП у Волинській області, будучи службовими особами - працівниками правоохоронного органу та представниками влади, за відсутності жодних підстав для застосування фізичної сили і спецзасобів до засудженого ОСОБА_19 , оскільки останній перебував в наручниках із заведеними назад руками і будь-якого опору не чинив, з метою покарати останнього за вчинену ним втечу з установи по виконанню покарань та заподіяти ОСОБА_19 сильний фізичний біль, фізичні і моральні страждання, всупереч положенням ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 28 Конституції України, ст. 106 Кримінально-виконавчого кодексу України, прикували засудженого ОСОБА_19 наручниками до металевої решітки вікна із заведеними назад руками на висоті біля 1,7 м та залишили його частково роздягнутим у такому положенні на ніч у вищевказаному неопалюваному приміщенні, де останній, будучи обмеженим у рухах та перебуваючи в безпорадному стані, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ІНФОРМАЦІЯ_11 приблизно о 6 год. 30 хв. помер на місці події.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 37 «б» від 30 травня 2011 року, ОСОБА_19 під час перебування в приміщенні № 2 для проведення особистого обшуку, будучи прикутим до решітки вікна, відчував фізичний біль як в місцях отриманих тілесних ушкоджень, так і в м`язах та зв`язковому апараті неприродно розташованих кінцівок та тулуба.
У касаційних скаргах:
прокурор просить ухвалу апеляційного суду щодо засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 скасувати з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам засуджених внаслідок м`якості, посилаючись на порушення цим судом вимог ст. 419 КПК України, оскільки вважає, що в ухвалі не наведено підстав, через які суд визнав необґрунтованими доводи прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_9 та ОСОБА_8 покарання, а також щодо безпідставного звільнення ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, яка на його думку, застосуванню до них підлягала з урахуванням тяжкості вчинених злочинів та засад загальної превенції;
засуджений ОСОБА_8 просить судові рішення щодо нього скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, посилаючись на те, що його винуватість не доведена, а покладені в основу вироку показання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 грунтуються на припущеннях; протоколи очних ставок судом не досліджувалися, хоча й покладені в основу вироку; судом не дано належної оцінки висновку криміналістичної експертизи № 2260 від 08.07.2011 року, а висновки судово-медичних експертиз № 29 від 11.06.2012 року та № 51 від 08.09.2014 року спростовують пред`явлене йому обвинувачення, проте, суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про допит свідків ОСОБА_22 і ОСОБА_23 та судово-медичного експерта, чим на його думку, порушив право на захист. Він також посилається на те, що всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить в собі формулювання обвинувачення і по формі, суті та змісту є повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що він також вважає істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону;
захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять судові рішення щодо ОСОБА_8 скасувати, а провадження щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. При цьому посилаються на те, що вина ОСОБА_8 під час досудового розслідування та судового розгляду у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не доведена, а висновки судів про заподіяння ОСОБА_24 удару потерпілому ОСОБА_19 грунтуються на припущеннях. Свої доводи також обґрунтовують тим, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зацікавлені у наслідках розгляду провадження, їх показання щодо дій ОСОБА_24 вважають непослідовними та суперечливими, а висновки проведених у справі судово-хімічної та судово-медичних експертиз такими, що не підтверджують винність ОСОБА_8 . Посилаючись на порушення кримінального процесуального закону захисники зазначають, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про допит свідків ОСОБА_22 і ОСОБА_23 , судово-медичного експерта ОСОБА_25 та експерта щодо висновку криміналістичної експертизи лакофарбових матеріалів, а також вказують на те, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, що суперечить вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та є істотним порушенням вимог цього Закону.
У запереченнях на касаційну скаргу прокурора засуджений ОСОБА_9 просить відмовити в задоволенні цієї скарги, а постановлені щодо нього судові рішення залишити без зміни.
Заслухавши доповідача, пояснення захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали свою і засудженого ОСОБА_8 касаційні скарги та не заперечували проти задоволення касаційної скарги прокурора за виключенням доводів цієї скарги стосовно ОСОБА_8 , пояснення засудженого ОСОБА_8 , який підтримав свою і захисників касаційні скарги та заперечував проти задоволення касаційної скарги прокурора, пояснення прокурора про задоволення касаційної скарги прокурора та залишення без задоволення касаційних скарг засудженого і захисників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги прокурора, засудженого ОСОБА_8 та захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Доводи касаційної скарги прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_9 покарання ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та його особі внаслідок м`якості, колегія суддів вважає обгрунтованими.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, покарання винній особі має бути призначено відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_9 визнано винним у перевищенні влади і службових повноважень, яке супроводжувалося насильством із застосуванням спеціальних засобів до потерпілого ОСОБА_19 , що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам потерпілого та державним інтересам, а також в організації таких же дій щодо потерпілого та в організації його катування. Ці злочинні дії засудженого ОСОБА_9 кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 365; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 365 та ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 127 КК України. При цьому перші з них, згідно ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, а останній до злочинів середньої тяжкості. Разом з тим, за сукупністю вказаних злочинів ОСОБА_9 призначено основне покарання фактично в мінімальних межах санкції більш тяжкого закону.
З таким рішенням суду погодився й апеляційний суд. Проте, як обґрунтовано зазначено у касаційній скарзі прокурора, не звернув увагу на ступінь тяжкості вчинених злочинів та те, що їх було вчинено ОСОБА_9 як керівником виправної установи та з особами, які перебували у службовій залежності від нього, яких він також організував на вчинення злочинів щодо потерпілого ОСОБА_19 .
Крім того, апеляційний суд, погодившись із звільненням засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, також не звернув належної уваги на те, що вчинені цими засудженими злочини відносяться до категорії тяжких та середньої тяжкості, характеризуються підвищеною суспільною небезпечністю і в цілому призвели до заподіяння істотної шкоди потерпілому та державним інтересам, що внаслідок застосування вищевказаного кримінального закону потягло неправильне його застосування, оскільки висновки апеляційного суду і в цій частині, відповідно до вимог ст. 419 КПК України, належно не обгрунтовані.
З урахуванням вказаних обставин, ухвала апеляційного суду щодо засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 підлягає скасуванню з призначенням нового апеляційного розгляду.
Що ж стосується доводів прокурора про м`якість призначеного покарання ОСОБА_8 , то колегія суддів вважає, що касаційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки призначене йому покарання відповідає вимогам статей 50 та 65 КК України, тяжкості злочину та його особі.
Разом з тим, оскільки ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_9 підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного йому покарання тяжкості вчинених злочинів та його особі внаслідок м`якості, а щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 - у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, то ця ухвала підлягає скасуванню і щодо ОСОБА_8 , оскільки ним та захисниками у касаційних скаргах поставлені фактично ті ж самі питання, що і в апеляціях. Незважаючи на певні висновки апеляційного суду, колегія суддів вважає їх непереконливими з огляду на суперечливість та непослідовність показань засуджених у цій же справі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , якими зокрема обґрунтовані висновки судів першої та апеляційної інстанції про винність ОСОБА_8 . При цьому, в ухвалі не спростовані доводи щодо зацікавленості вказаних осіб стосовно наслідків розгляду цього провадження, оскільки вони також визнані винними в перевищенні своїх службових повноважень, що завдало істотної шкоди, а також катуванні потерпілого ОСОБА_19 . Не взято до уваги й те, що послідуючі злочинні дії щодо потерпілого були вчиненні за організації злочинного перевищення службових повноважень ОСОБА_9 , який був начальником виправної колонії, а решта засуджених були його підлеглими та перебували у підпорядкуванні. Оскільки смерть потерпілого настала від заподіяних йому тілесних ушкоджень, у тому числі тяжких, в спричиненні яких обвинувачено ОСОБА_8 , скасуванню підлягає й ухвала апеляційного суду щодо нього, бо обвинувачення щодо нього, тісно пов`язано з обвинуваченням інших засуджених у цьому провадженні.
Тому при новому апеляційному розгляді кримінального провадження підлягають перевірці доводи касаційних скарг захисників ОСОБА_26 , ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 про відсутність достатніх доказів доведення винуватості останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину та істотних порушеннях кримінального процесуального закону, які у тому числі стосуються і його права на захист.
За таких обставин касаційні скарги засудженого ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_26 та ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді провадження судами першої та апеляційної інстанції, засудженого ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 11 серпня 2015 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3