АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/3668/15-к Номер провадження 11-кп/786/544/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категоріяч.1 ст. 289 КК України СТ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000602 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 28 травня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком затверджено угоду про примирення, укладену 15 квітня 2015 року між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

Визнано

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської обл., який проживає: АДРЕСА_1 ,

винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 грн..

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області витрати на проведення авто-товарознавчої експертизи № 45 від 31.03.2015 у розмірі 368, 28 грн..

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винуватим в тому, що він 16.03.2015 приблизно 03.15 год., перебуваючи за адресою: вул. Ватутіна, 21 у м. Кременчук незаконно заволодів транспортним засобом марки ВАЗ 2101 червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом пошкодження замикаючого пристрою вказаного автомобіля проник у салон, після чого перекотив вказаний автомобіль з місця його знаходження до свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому реалізував окремі частини вказаного автомобіля за матеріальну винагороду, завдавши ОСОБА_9 матеріального шкоди у розмірі 15 919,11 гривень.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 направити до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку. В обґрунтування своєї скарги захисник вказав, що в судовому засіданні суд з`ясовував у обвинуваченого, чи розуміє він, який розмір штрафу йому буде призначено у разі затвердження угоди про примирення, на що ОСОБА_8 відповів 1 700 грн.. З таким видом та розміром покарання обвинуваченого погодився і потерпілий ОСОБА_9 .. Крім того апелянт зазначив, що ОСОБА_8 штраф у розмірі 17 000 грн. сплатити не спроможний, оскільки навчається на 3-му курсі в КНУ ім. Остроградського, не працює і не отримує стипендію та мав намір сплатити штраф у розмірі 1 700 грн. сплатити з особистих збережень. На думку захисника суд в порушення п. 5 ч. 7 ст. 474 КПК України не встановив очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора про законність оскаржуваного судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 471 КПК України в угоді про примирення, крім іншого, зазначається узгоджене покарання та згода сторін на його призначення.
Відповідно до п.4 ч. 5 ст. 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє вид покарання.
Проте зазначені вимоги закону судом першої інстанції належним чином дотримані не були.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про примирення між потерпілим ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_8 , яка була підписана останніми та захисником ОСОБА_7 .. Згідно угоди про примирення обвинувачений погодився із видом покаранням, а саме штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що підтверджується його підписом і не заперечується ним та його захисником, але поряд з цим останні стверджують, що розуміли, що обвинуваченому необхідно буде сплатити 1 700 грн. (а. п. 5-6).

Як видно із технічного носія інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції у підготовчому судовому засіданні перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд відповідно до ч. 5 ст. 474 КПК України з`ясовував в обвинуваченого, зокрема чи цілком він розуміє вид покарання, на що обвинувачений ОСОБА_8 відповів, що він розуміє, що йому необхідно сплатити штраф у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки один неоподаткований мінімум 17 грн. то це - 1 700 грн.. На запитання судді чи зможе обвинувачений сплатить 1 700 грн. останній відповів, що навчається заробітку не має, але зможе працювати у вільний час від навчання і сплатить 1 700 грн..
Тобто судом першої інстанції було встановлено, що обвинувачений розуміє вид покарання, а щодо його розміру помиляється.
Суд повинен був детально роз`яснити обвинуваченому, що одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян це 17 000 грн..
При ухваленні вироку на підставі угоди, суд належним чином не перевірив угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу, оскільки при прийнятті угоди залишив поза увагою обов`язкову вимогу, передбачену ст. 471 КПК України, про узгоджене між обвинуваченим та потерпілим покарання та згоду сторін на його призначення, тому вирок суду не може вважатися законним та обґрунтованим.
Допущені судом першої інстанції порушення кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.
За наведеного вирок суду щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд у суд першої інстанції, з огляду на те, що допущені судом помилки не можуть бути виправлені апеляційним судом, враховуючи його повноваження під час апеляційного розгляду.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 28 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4