Провадження №1-в/487/216/15
УХВАЛА
Іменем України
12.11.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві подання начальника Заводського відділу м. Миколаєва КВІ управління ДПтС України в Миколаївській області про вирішення питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні №0000191 від 31.07.2014 року відносно ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Начальник Заводського відділу м. Миколаєва КВІ управління ДптС України в Миколаївській області звернувся до суду з поданням про вирішення питання щодо речових доказів, а саме: особових справ відносно ОСОБА_4 , які є речовими доказами у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , оскільки ні в вироку суду першої інстанції, ні в ухвалі апеляційного суду не зазначено, що вказані особі справи мають бути повернути до Заводського відділу м. Миколаєва КВІ управління ДПтС України в Миколаївській області для подальшого виконання вироку та проведення контролю за засудженим.

В судове засідання ОСОБА_3 та прокурор не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили.
Перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність постановлення ухвали, якою слід вирішити питання про речові докази.

Так, вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.08.2015 року ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, на підставі п. 3 ч.1 ст. 373 КПК України, за відсутності в його в діянні складу кримінального правопорушення виправдано.

Ухвалою від 07.10.2015 року апеляційного суду Миколаївської області вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.08.2015 року залишено без змін та набрав законної сили.

При виконанні вироку суду було з`ясовано, що судом не вирішено питання про долю речових доказів по кримінальному провадженню.

Відповідно до постанов старшого слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 від 07.08.2014 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000191 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 : особові справи засудженого ОСОБА_4 №246/2011 в 1 томі на 93 арк. та №20/2011 в 1 томі на 90 арк., які залишено зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000191 від 31.07.2014 року.

Відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, вирішується питання про долю речових доказів, при цьому: гроші, цінності та інше майно, набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них передаються в дохід держави, а також гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, повертаються законним володільцям.

Згідно п. 14 ч.1 ст. 537 КПК України суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що речові докази по даному кримінальному провадженню: особові справи засудженого ОСОБА_4 №246/2011 в 1 томі на 93 арк. та №20/2011 в 1 томі на 90 арк., підлягають поверненню до Заводського відділу м. Миколаєва КВІ управління ДПтС України в Миколаївській області для подальшого виконання вироку та проведення контролю за засудженим.

Керуючись ст.ст. 100, 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Подання начальника Заводського відділу м. Миколаєва КВІ управління ДПтС України в Миколаївській області задовольнити.
Речові докази по кримінальному провадженню №0000191 від 31.07.2014 року відносно ОСОБА_3 : особові справи засудженого ОСОБА_4 №246/2011 в 1 томі на 93 арк. та №20/2011 в 1 томі на 90 арк, повернути до Заводського відділу м. Миколаєва КВІ управління ДПтС України в Миколаївській області.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1